ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" лютого 2020 р. Справа№ 910/1405/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

Без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

про відвід судді Разіної Т.І.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 (повний текст складено - 08.08.2019)

у справі № 910/1405/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Установи " 28 Управління начальника робіт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України

про повернення майна та стягнення 456.594,74 грн,

в с т а н о в и в :

На розгляді судової колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді Тарасенко К.В., Іоннікова А.І. знаходиться апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" (далі - ТОВ "ИССО") на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/1405/19 за позовом Установи " 28 Управління начальника робіт" до ТОВ "ИССО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільміськбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України, про повернення майна та стягнення 456.594,74 грн.

28.01.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" надійшла заява про відвід судді Разіної Т.І. у справі № 910/1405/19.

Вказана заява мотивована тим, що заявником зроблено аналіз реєстру судових рішень і з`ясовано, що суддею Разіною Т.І. приймаються рішення на користь Міністерства оборони України та підпорядкованих йому підприємств, установ та інших структур. За таких обставин, у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості перегляду суддею Разіною Т.І. оскаржуваного рішення та ухваленні відповідної постанови щодо залишення чи не залишення в силі рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/1405/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 колегія суддів у складі головуючого судді Разіної Т.І., судді Тарасенко К.В., Іоннікова А.І. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" про відвід судді Разіної Т.І. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді Демидова А.І., Ходаківська І.П.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід судді Разіної Т.І. не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "ИССО" заява мотивована тим, що заявником зроблено аналіз реєстру судових рішень і з`ясовано, що суддею Разіною Т.І. приймаються рішення на користь Міністерства оборони України та підпорядкованих йому підприємств, установ та інших структур. За таких обставин, у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості перегляду суддею Разіною Т.І. оскаржуваного рішення та ухваленні відповідної постанови щодо залишення чи не залишення в силі рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/1405/19.

Стаття 35 ГПК України визначає, що:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України встановлено:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" про відвід судді Разіної Т.І. не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого відводу. Крім того, наведені в обґрунтування поданої заяви обставини є лише припущеннями без відповідного підтвердження. Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового рішення, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді. Незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України підставою для відводу.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ИССО" про відвід судді Разіної Т.І. у справі № 910/1405/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська