ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.2020 Справа № 920/1105/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1105/19

за первісним позовом Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш (вул. Дегтярівська, 36, м. Київ, 04119),

до відповідача Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600),

про стягнення 396 757 грн. 90 коп.,

та за зустрічним позовом Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600),

до відповідача Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш (вул. Дегтярівська, 36, м. Київ, 04119),

про стягнення 16 976 грн. 70 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача - Єркін О.М. (довіреність № 27/11-214Д від 28.11.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2926/10 від 22.09.2005);

від відповідача Колесников І.Г. (довіреність № 7115 від 18.12.2019);

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 396 757 грн. 90 коп. за поставлений товар за договором поставки № 657-16-4/48-Д від 17.06.2016, у зв`язку з необґрунтованим утриманням з грошових коштів, що підлягали перерахуванню позивачу в якості ціни продукції, пені в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення та суми штрафу, що визначена невірно. Судові витрати позивача складаються з витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.11.2019 відкрито провадження у справі № 920/1105/19, призначене підготовче засідання на 02.12.2019, 11:00, наданий відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України; позивачу наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

14.11.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 9301 від 14.11.2019), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що право покупця утримати в однобічному безумовному порядку неустойку, що підлягає сплаті постачальником, визначено договором. Одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України.

14.11.2019 відповідач подав зустрічний позов (вх. № 3518 від 14.11.2019), в якому просить суд стягнути з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш 16 976 грн. 70 коп., що були надлишково сплачені в рахунок оплати товару за договором поставки № 657-16-4/48-Д від 17.06.2016, у зв`язку з застосування невірного курсу дол. США (25, 662802 замість 25, 55856 грн за дол. США). Згідно з орієнтовним розрахунком, витрати, які очікує понести відповідач складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу (в суді першої інстанції - в розмірі 6000 грн 00 коп.).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.11.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон (вх. № 3518зп від 14.11.2019) до спільного розгляду з первісним позовом; об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; дочірньому підприємству Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш наданий п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву; державному підприємству Конотопський авіаремонтний завод Авіакон наданий семиденний строк з дня отримання відзиву на зустрічну позовну заяву для подання відповіді на відзив.

25.11.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 9656 від 25.11.2019), в якій зазначає, що сторони у договорі визначили вид відповідальності та розмір штрафних санкцій, що застосовуються до постачальника в разі неналежного виконання зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, а саме штраф в розмірі 8% від вартості не поставленої у строк продукції. Стягнення пені договором не передбачено. Крім того, розмір пені обмежується подвійною облікової ставкою Національного банку України відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

28.11.2019 позивач подав відзив на зустрічний позов (вх. № 9814 від 28.11.2019), в якому просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову за його необґрунтованістю. Позивач заперечує проти заявлених відповідачем до стягнення судових витрат, враховуючи відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу.

29.11.2019 відповідач подав заперечення (вх. № 9833 від 29.11.2019), в якому зазначає, що ГК України дозволяє застосування штрафу та пені за порушення строків виконання зобов`язання. Договором передбачено інший розмір штрафу, ніж в ч. 2 ст. 231 ГК України, розмір пені залишається незмінним та застосований згідно з законом. Закон України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань стосується грошових зобов`язань.

У судовому засіданні 02.12.2019 судом оголошено перерву до 11.12.2019, 09:30.

06.12.2019 відповідач подав відповідь на відзив на зустрічний позов (вх. № 10096 від 06.12.2019), в якій зазначає, що зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на умовах п. 5.7. договору. Відносно витрат на правничу допомогу, то такі витрати будуть стягуватись за наявності документального підтвердження. До складу витрат відповідач вправі віднести витрати, які пов`язані з виникненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, зокрема витрати, пов`язані із явкою представника до суду. Зважаючи на те, що розмір витрат не може бути остаточно визначений на даній стадії розгляду справи, розмір таких витрат та їх документальне підтвердження будуть надані згідно зі ст. 221 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.12.2019 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.01.2020, 10:30.

10.01.2020 представник позивача подав клопотання (вх. № 206 від 10.01.2020), в якому просить суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.01.2020 відкладений розгляд справи по суті на 03.02.2020, 11:00.

Позивач підтримує первісні позовні вимоги та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Враховуючи достатність часу наданого учасникам судового процесу для подання доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків.

17.06.2016 між сторонами укладено договір № 657-16-4/48-Д, за умовами якого позивач зобов`язується передати, а відповідач прийняти й оплатити продукцію, вказану у додатку № 1 до договору, на умовах, передбачених договором.

Кількість, номенклатура продукції вказується в додатку № 1 до даного договору, що є його невід`ємною частиною договору (п. 2.1. договору).

Поставка продукції здійснюються партіями на умовах поставки СРТ - склад покупця, м. Конотоп, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року. Розмір кожної партії продукції визначається у відповідних специфікаціях (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 3.2. договору, строк поставки всієї продукції складає 60 календарних днів з моменту укладення договору. Постачальник має право здійснити поставку продукції в інші строки винятково на підставі попередньої згоди покупця в письмовій формі.

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у додатку №1 і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою продукції. Загальна вартість договору складає: 380 047,34 доларів США (триста вісімдесят тисяч сорок сім доларів США 34 цента), що у перерахунку за офіційним курсом НБУ доларів США становить станом на 26.04.2016 (1 $ = 25,338921 грн.) еквівалентно 9 629 989,52 грн. (дев`ять мільйонів шістсот двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 52 коп.) з урахування ПДВ. Оплата здійснюється у гривнях.

Умови платежів визначені сторонами у розділі 5 договору.

Оплата покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка).

Оплата здійснюється наступним чином:

- 100 % від вартості партії продукції - протягом 10 робочих днів з дати поставки відповідної партії Продукції на підставі виставленого рахунку по курсу НБУ на день оплати (п. 5.2.).

Датою оплати продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.3.).

У випадку зміни офіційного курсу НБУ національної валюти до долара США на дату здійснення платежу сума оплати коригується за курсом НБУ(п. 5.4.).

Загальна сума договору підлягає коригуванню на підставі фактичних сум оплат, які будуть здійснені з урахуванням пункту 5.4. договору (п. 5.5.).

Неустойка, що підлягає сплаті постачальником, а також понесені покупцем видатки й збитки, що підлягають відшкодуванню постачальником, розраховані в порядку, визначеному даним договором і чинним законодавством, можуть бути утримані покупцем в однобічному безумовному порядку (у тому числі закінчення строку дії даного договору) із суми, що підлягає оплаті постачальникові, шляхом відправлення постачальникові відповідного повідомлення із вказівкою суми неустойки, розрахунків видатків і збитків. Утримання неустойки, видатків і збитків не спричиняє зміни ціни продукції. У випадку якщо сума неустойки, видатків і збитків, що підлягають утриманню, перевищить суму, що підлягає оплаті постачальникові, оперативно-господарська санкція, передбачена даним пунктом договору, за рішенням покупця може бути поширена також і на інші договори, укладені покупцем і постачальником (п. 5.6.).

Постачальник зобов`язаний перерахувати зайво отримані від покупця кошти на поточний рахунок покупця негайно, але не пізніше трьох банківських днів з моменту відповідної вимоги покупця, яка вважається отриманою постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту її відправлення покупцем на адресу постачальника, зазначену в даному договорі (п. 5.7.).

Згідно з п. 6.5. договору, остаточне приймання продукції здійснюється з оформленням видаткової накладної та товарно-транспортної накладної.

Відповідальність сторін визначена у розділі 7 договору.

Відповідно до п. 7.1. договору, за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 7.3. договору, у випадку порушення строків або обсягів поставок продукції, постачальник сплачує покупцеві штраф в розмірі 8 % від вартості не поставленої в строк продукції за кожен факт порушення. У випадку порушення строків поставки більш ніж на 10 календарних днів покупець має право відмовитися від подальшого приймання й оплати продукції, а також вимагати повернення раніше сплачених за продукцію коштів, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення покупцем на адресу постачальника, зазначену в даному договорі, при цьому на весь період починаючи з дати отримання авансового платежу до дати його повернення на суму авансового платежу нараховується процент у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до додатку № 1 до договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу продукцію загальною вартістю 380 047,34 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом НБУ доларів США становить 9 629 989,52 грн.

Згідно з видатковою накладною № 331 від 09.09.2016 та актом приймання-передачі продукції від 09.09.2016 позивач передав відповідачу товар загальною вартістю 190023,67 доларів США (4814994,76 грн).

На дату здійснення відповідачем платежу, згідно з платіжним дорученням № 3952, а саме 20.09.2016, курс гривні до долара встановлений Національним банком України становив 25,767047 грн. за 1 долар США. З урахуванням умов договору, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу станом на 20.09.2016 4 896 348 грн. 84 коп.

Продукція оплачена відповідачем в сумі 4392025 грн. 11 коп., з урахуванням утриманих штрафних санкцій за несвоєчасну поставку продукції, зокрема штрафу в розмірі 15201,89 доларів США (8% від вартості не поставленої в строк продукції), пені в розмірі 4370,54 доларів США (0,1% за кожен день прострочення за період з 17.08.2016 по 08.09.2016 (23 дні)), про що позивача повідомлено листом від 20.09.2016 № 9798.

Всього відповідачем утримано 19572,43 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.09.2016 еквівалентно 504 323,72 грн.

Згідно з видатковою накладною № 388 від 18.10.2016 та актом приймання-передачі продукції від 17.10.2016 позивач передав відповідачу товар загальною вартістю 190023,67 доларів США (4899416,64 грн).

На дату здійснення відповідачем платежу, згідно з платіжним дорученням № 4551, а саме 03.11.2016, курс гривні до долара встановлений Національним банком України становив 25,558676 грн. за 1 долар США. З урахуванням умов договору, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу станом на 03.11.2016 4 856 753 грн 41 коп.

Продукція оплачена відповідачем в сумі 4184071 грн. 16 коп., з урахуванням утриманих штрафних санкцій за несвоєчасну поставку продукції, зокрема штрафу в розмірі 390123,19 грн. (8% від вартості не поставленої в строк продукції в сумі 4876539,82), пені в розмірі 302345,74 грн. (0,1% за кожен день прострочення, за період з 17.08.2016 по 17.10.2016 (62 дні), виходячи з вартості не поставленої в строк продукції в сумі 4876539,82 грн.), про що позивача повідомлено листом від 24.10.2016 № 1139е. Всього відповідачем утримано 692 468,66 грн.

В обґрунтування первісного позову позивач вказує на те, що відповідачем неправомірно утримано з вартості товару, що підлягала сплаті пеню, оскільки нарахування вказаної штрафної санкції не передбачено умовами укладеного між сторонами договору. Сума штрафу станом на дату платежу 03.11.2016 становила за курсом НБУ 388 540 грн. 28 коп. 18.11.2016 позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити вартість товару, що безпідставно утримана, однак відповідач вимогу не задовольнив, за продукцію не розрахувався.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач вказує на те, що штрафні санкції утримані з вартості продукції, що підлягала перерахуванню, правомірно. З урахуванням курсу НБУ станом на 03.11.2016, позивачу зайво перераховано 16 976 грн. 70 коп. Вказане сталося в результаті помилково застосованого курсу НБУ на дату оплати. Відповідач звернувся до позивача з вимогою повернути зайво перераховані кошти у відповіді на претензію від 28.11.2016 № 5182, однак позивач коштів не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

В силу ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положеннями ст. 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що продукція загальною вартістю 380 047,34 доларів США була поставлена відповідачу з простроченням.

З урахуванням умов п. 3.2., позивач був зобов`язаний поставити відповідачу продукцію у строк до 16.08.2016 включно.

Продукція, за видатковою накладною № 331 від 09.09.2016, поставлена відповідачем з простроченням у 23 календарних дні; за видатковою накладною № 388 від 18.10.2016 62 календарних дні.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач вказує на те, що сторони у договорі погодили відповідальність за прострочення строків поставки товару у вигляді штрафу в розмірі 8 % від вартості не поставленої в строк продукції за кожен факт порушення. Пеня за порушення вказаного договірного зобов`язання договором не передбачена.

Відповідно до пункту 7.3 договору, у випадку порушення строків або обсягів поставок продукції, постачальник сплачує покупцеві штраф в розмірі 8 % від вартості не поставленої в строк продукції за кожен факт порушення.

Разом з цим, у пункту 7.1 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Також у пункті 5.6. договору сторони домовились про можливість утримання позивачем в однобічному безумовному порядку із суми, що підлягає оплаті постачальникові, неустойки, що підлягає сплаті постачальником, а також понесених покупцем видатки й збитків, що підлягають відшкодуванню постачальником, розрахованих в порядку, визначеному договором і чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є державним підприємством та відноситься до державного сектору економіки.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкцій у вигляді штрафу та пені можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Враховуючи наведені положення ст. 231 ГК України у сукупності з п. 7.1. та п.7.3 договору, а також п. 5.6. договору, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно утримано з вартості товару штраф та пеню, у зв`язку з простроченням позивачем строків поставки товару.

Посилання позивача на Закон України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань суд вважає безпідставними, оскільки пеня та штраф нараховані за прострочення виконання негрошового зобов`язання.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Щодо розміру нарахованих та утриманих штрафних санкцій слід зазначити наступне.

Розмір штрафу та пені за несвоєчасну поставку товару згідно з видатковою накладною № 331 від 09.09.2016, що був утриманий з вартості продукції, розрахований відповідачем вірно: з урахуванням строків поставки, визначених у договорі, виходячи з вартості продукції на дату здійснення платежу за офіційним курсом НБУ.

За несвоєчасну поставку товару згідно з видатковою накладною № 388 від 18.10.2016, відповідачем були утримані штраф та пеня, виходячи з суми заборгованості у гривнях за курсом НБУ не на дату здійснення платежу, а станом на 24.10.2016, що вбачається з повідомлення № 1139е (а.с. 64). Однак вказане не узгоджується з умовами укладеного договору та такими засадами цивільного законодавства як справедливість та добросовісність.

Зокрема, таке нарахування призвело до завищення суми утриманих штрафу та пені.

Станом на 03.11.2016 (дата здійснення платежу) курс гривні до долара встановлений Національним банком України становив 25,558676 грн. за 1 долар США. Відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 4 856 753 грн 41 коп. (190023,67 доларів США).

Станом на 03.11.2016 сума штрафу в розмірі 8% від вартості не поставленої в строк продукції становить 388 540 грн. 18 коп. (15201,89 доларів США), а не 390123,19, як вказано відповідачем у розрахунку до повідомлення № 1139е; сума пені за період з 17.08.2016 по 17.10.2016 301118,78 грн. (11781.47 доларів США), замість 302 345,47, що утримані з позивача.

З урахуванням утримання штрафу в сумі 388 540 грн. 18 коп. та пені в сумі 301118,78 грн., відповідач мав сплатити позивачу вартість поставленої продукції у гривнях за курсом НБУ на дату платежу (03.11.2016) в розмірі 4 167 094 грн. 45 коп.

Разом з цим, судом встановлено, що згідно з платіжним дорученням № 4551 від 03.11.2016 відповідачем в рахунок оплати товару сплачено позивачу 4 184 071 грн. 16 коп. Сума зайво перерахованих коштів становить 16 976 грн. 71 коп.

Розрахунки та офіційний курс гривні до долара США перевірені судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.5.3 Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА, ТОВ ЛІГА: ЗАКОН, 2020.

За умовами п. 5.7. договору, постачальник зобов`язаний перерахувати зайво отримані від покупця кошти на поточний рахунок покупця негайно, але не пізніше трьох банківських днів з моменту відповідної вимоги покупця, яка вважається отриманою постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту її відправлення покупцем на адресу постачальника, зазначену в даному договорі.

З вимогою про повернення зайво отриманих коштів в сумі 16976 грн. 70 коп. відповідач звернувся до позивача у відповіді на претензію № 5182 від 28.11.2019 (а.с. 94-96). Вимога відповідача позивачем не задоволена, кошти в сумі 16976 грн. 70 коп. відповідачу не повернуті.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом факт правомірності утримання відповідачем з вартості продукції, що підлягала оплаті позивачу штрафу та пені, факт оплати відповідачем товару в повному обсязі з урахуванням утриманих штрафних санкцій, факт перерахуванням відповідачем позивачу зайвих коштів в сумі 16976 грн. 70 коп., які на вимогу відповідача позивач у строки, передбачені п. 5.7. договору, не повернув, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зустрічні вимоги відповідача про стягнення з позивача 16 976 грн. 70 коп., сплачених в рахунок оплати товару та відмовляє у задоволенні первісного позову щодо стягнення з відповідача 396 757 грн. 90 коп. за поставлений товар за договором поставки № 657-16-4/48-Д від 17.06.2016 за його необґрунтованістю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати позивача за первісним позовом та витрати відповідача за первісним позовом по сплаті судового збору покладаються на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні первісного позову Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш до відповідача Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон про стягнення 396 757 грн. 90 коп.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш (вул. Дегтярівська, 36, м. Київ, 04119, ) на користь Державного підприємства Конотопський авіаремонтний завод Авіакон (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) 16 976 грн. 70 коп., сплачених в рахунок оплати товару за договором поставки № 657-16-4/48-Д від 17.06.2016, 1921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 10.02.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна