ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4215/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ", м. Вінниця
до Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Харківплемсервіс", с. М. Рогань
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача Залеська А. С.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" та просить суд стягнути з Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Харківплемсервіс" (62485 Харківська обл., Харківський район, с. Мала Рогань, пров. Покровський, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою "Поділляагрозахист" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 122, р/р UА 44 03177 в АТ "Укрексімбанк", ) суму 66944,58 грн, з яких: 62.801,40 грн - основна заборгованість, 2.293,55 грн - пеня, 1.849,63 грн - річні відсотки (з урахуванням заяви за вх. 1910 від 27.01.2020 р.). Судовий збір у розмірі 2102,00 грн. позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 06-05/19-ХК-М від 15.05.2019 року в частині оплати товару отриманого за видатковими накладними № 5-00555 від 15.05.2019 на суму 24000,60 грн. та № 9-00378 від 25.09.2019 на суму 38800,80 грн.

Ухвалою від 23.12.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання.

Ухвалою від 15.01.2020 р. розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою представників сторін, зобов`язано позивача надати пояснення щодо розміру пред`явлених позовних вимог, що стосуються розміру основного боргу.

27.01.2020 р. від позивача надійшли письмові пояснення (вх.1915) щодо отримання товару по рахунку № 3163 від 27.05.2019 р. та щодо описки в позовній заяві в частині суми основного боргу. Також, від позивача надійшла заява (вх. 1910) про виправлення описки, допущеної в прохальній частині позовної заяви.

03.02.2020 р. за клопотанням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 12:00 06.02.2020 р.

05.02.2020 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 2962), разом із яким ТОВ "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ" було заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Ухвалою від 06.02.2020 р. судом було поновлено відповідачу строк на подання відзиву та прийнято до розгляду поданий відповідачем відзив.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 05.02.2020 р. за платіжним дорученням №9365 ним було повністю погашено заборгованість перед позивачем у розмірі 62801,40 грн, на підтвердження чого надано копію зазначеного платіжного доручення. Відповідач вказував, що у зв`язку зі специфікою діяльності відповідача він вимушений постійно отримувати кредитні кошти в банку з метою поповнення оборотних коштів підприємства та підтримання його діяльності. Таким чином, за твердженням відповідача, станом на момент настання часу виконання зобов`язань перед позивачем, він перебував у складному фінансовому стані через специфіку та сезонність своєї діяльності, що призвело до неможливості належного виконання зобов`язань за кредитним договором та до фактичного блокування рахунку відповідача. Також, відповідачем висловлено заперечення щодо стягнення нарахованих позивачем пені та відсотків річних. У зв`язку зі складним фінансовим становищем відповідач просив не стягувати з нього штрафні санкції.

У призначеному на 06.02.2020 р. судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (надалі - Постачальник) та Агропромисловим товариством з обмеженою відповідальністю "Харківплемсервіс" (надалі - Покупець) укладено договір поставки за № 06-05/19-ХК-М (а.с.13-15). У відповідності до предмету та ціни договору Постачальник зобов`язався передати (поставити) партіями у власність Покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення, а саме мінеральне добриво, мікродобриво, а Покупець зобов`язався прийняти товар та провести оплату за нього (п.1.1 договору). Найменування товару, чинні відносно Товару коди за відповідними класифікаторами, варіант тарування та пакування Товару, виробник та країна походження товару, одиниці виміру кількості Товару та його кількість, ціна, строки та умови (базис) поставки кожної партії Товару визначаються в договорі та у відповідній специфікації до договору, яка є невід`ємною частиною (п.1.2 договору).

Згідно з п.3.3 договору, сторони погодили наступну форму розрахунку, оплата конкретної партії товару проводиться в національні валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем на поточний банківський рахунок Постачальника, вказаний у Договорі, оплати в розмірі вартості партії товару, зазначеної у відповідній Специфікації, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання Покупцем даної партії товару, якщо інший термін або порядок оплати партії Товару не вказаний у відповідній специфікації. Зобов`язання Покупця зі сплати ціни товару вважається виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку Покупця відповідно до платіжних реквізитів, вказаних Постачальником у цьому Договорі (п. 3.3. договору).

У відповідності до специфікації № 1 відповідач отримав наступні мінеральні добрива: органо-мінеральне добриво "ДОБРОДІЙ", ціна за одиницю товару з ПДВ становить 92,00 грн., 200 кг., на суму 18.400,80 грн. Органо-мінеральне добриво "ДОБРОДІЙ" К, ціна за одиницю товару з ПДВ становить 112,00 грн., 50 кг., на суму 5.599,80 грн. Всього на суму 24.000,60 грн. Строк для сплати встановлено 31.10.2019 (а.с.16). До специфікації позивач надає рахунок на оплату № 2683 від 15.05.2019 на суму 24.000,60 грн. (а.с.17), видаткову накладну № 5-00555 від 15.05.2019 на суму 24000,60 грн. (а. с. 18). Довіреність на отримання за № 37 від 15.05.2019, видану на головного агронома Колісник В.С., яка розповсюджується і на отримання товару за специфікацією № 2.

У відповідності до специфікації № 2 відповідач отримав наступні мінеральні добрива: органо-мінеральне добриво "ДОБРОДІЙ", ціна за одиницю товару з ПДВ становить 92,00 грн., 300 кг., на суму 27.601,20 грн. Органо-мінеральне добриво "ДОБРОДІЙ" К, ціна за одиницю товару з ПДВ становить 112,00 грн., 100,0 кг., на суму 11.199,60 грн. Всього на суму 38.800,80 грн. Строк для сплати встановлено 31.10.2019 (а.с.20). До специфікації позивач надає рахунок на оплату № 3163 від 27.05.2019 на суму 38.800,80 грн. (а.с.21), видаткову накладну № 9-00378 від 25.09.2019 на суму 38.800,00 грн. (а. с. 22).

Згідно із п. 8.1. договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.19.

Закінчення строку дії вказаного договору, не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, а також від проведення взаєморозрахунків у частині фактично виконаних за договором зобов`язань (п. 8.3. договору).

Враховуючи не виконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості поставленого товару позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача суму основного боргу 60.801,40 грн. Борг складався з двох специфікацій за № 1 на суму 24.000,60 грн. та № 2 на суму 38.800,80 грн. Разом сума заборгованості складала 62.801,40 грн. В той же час, позивачем була допущена арифметична помилка при підрахунку суми основного боргу, яка була вказана як помилкова в розмірі 60.801,40 грн. при цьому позивачем не було надано доказів часткової сплати боргу. З урахуванням поданої позивачем заяви про виправлення (вх. 1910 від 27.01.2020 р.) позивач просить суд стягнути з Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Харківплемсервіс" (62485 Харківська обл., Харківський район, с. Мала Рогань, пров. Покровський, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою "Поділляагрозахист" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 122, р/р UА 44 03177 в АТ "Укрексімбанк", ) суму 66944,58 грн., з яких: 62.801,40 грн. - основна заборгованість, 2.293,55 грн. - пеня, 1.849,63 грн. - річні відсотки.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що 05.02.2020 р. за платіжним дорученням №9365 ним було повністю погашено заборгованість перед позивачем у розмірі 62801,40 грн, на підтвердження чого надано копію зазначеного платіжного доручення. Відповідач вказував, що у зв`язку зі специфікою діяльності відповідача він вимушений постійно отримувати кредитні кошти в банку з метою поповнення оборотних коштів підприємства та підтримання його діяльності. Таким чином, за твердженням відповідача, станом на момент настання часу виконання зобов`язань перед позивачем, він перебував у складному фінансовому стані через специфіку та сезонність своєї діяльності, що призвело до неможливості належного виконання зобов`язань за кредитним договором та до фактичного блокування рахунку відповідача. Також, відповідачем висловлено заперечення щодо стягнення нарахованих позивачем пені та відсотків річних. У зв`язку зі складним фінансовим становищем відповідач просив не стягувати з нього штрафні санкції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог та наданих заперечень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на виконання умов договору поставки від 15.05.2019 № 06-05/19-ХК-М, позивач поставив відповідачу товар - мінеральні добрива на загальну суму 62.800,40 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме за № 5-00555 від 15.05.2019 року та № 9-00378 від 25.09.2019 року, специфікаціями за № 1 на суму 24.000,60 грн. та № 2 на суму 38.800,80 грн. та довіреністю за № 37 від 15.05.2019 (а. с. 16-22).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 3.3 вказаного договору, оплата конкретної партії товару проводиться в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем на поточний банківський рахунок Постачальника, вказаний у договорі, оплати в розмірі вартості партії товару, зазначеної у відповідній специфікації, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання Покупцем даної партії товару, якщо інший термін або порядок оплати партії товару не вказаний у відповідній специфікації.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, суд не може прийняти заперечення відповідача про неможливість своєчасного виконання зобов`язання через відсутність коштів.

Як вбачається із наданої відповідачем копії платіжного доручення №9365 від 05.02.2020 р. заборгованість у розмірі 62801,40 грн. була погашена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду. У зв`язку з оплатою відповідачем суми основної заборгованості в загальному розмірі 62801,40 грн після відкриття провадження у справі, суд закриває провадження в цій частині позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені та відсотків річних, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.3 укладеного сторонами договору в разі прострочення оплати товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (що діяла у період прострочення), нарахованої на суму вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення.

В п. 5.6 договору сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України і встановлюють її в 25% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 60 календарних днів з дати, коли товар повинен бути оплачений покупцем та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до повної оплати.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені та 25% річних, суд вважає їх частково обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних розрахунків.

1) Розрахунки за період з 01.11.2019 р. по 13.12.2019 р. на заборгованість в розмірі 24000.60 грн.

За період з 01.11.2019 р. по 13.12.2019 р. нараховується пеня в розмірі 873.88 грн. Розрахунок пені:

- з 01.11.2019 по 12.12.2019 (днів: 42, подвійна облікова ставка НБУ: 31), пеня: 856.13 грн.

- з 13.12.2019 по 13.12.2019 (днів: 1, подвійна облікова ставка НБУ: 27), пеня: 17.75 грн.

Відсотки річних за 43 дн. становлять 706.87 грн. (24000.6 х 25 х 43 / 365 / 100).

2) Розрахунки за період з 01.11.2019 р. по 13.12.2019 р. на заборгованість в розмірі 38800.80 грн.

За період з 01.11.2019 р. по 13.12.2019 р. нараховується пеня в розмірі 1412.77 грн. Розрахунок пені:

- з 01.11.2019 по 12.12.2019 (днів: 42, подвійна облікова ставка НБУ: 31), пеня: 1384.07 грн.

- з 13.12.2019 по 13.12.2019 (днів: 1, подвійна облікова ставка НБУ: 27), пеня: 28.70 грн.

Відсотки річних за 43 дн. становлять 1142.76 грн. (38800.8 х 25 х 43 / 365 / 100).

Відповідач у відзиві вказував, що у зв`язку зі специфікою діяльності він вимушений постійно отримувати кредитні кошти в банку з метою поповнення оборотних коштів підприємства та підтримання його діяльності. Таким чином, за твердженням відповідача, станом на момент настання часу виконання зобов`язань перед позивачем, він перебував у складному фінансовому стані через специфіку та сезонність своєї діяльності, що призвело до неможливості належного виконання зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку зі складним фінансовим становищем відповідач просив не стягувати з нього штрафні санкції.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Вивчивши доводи відповідача та надані документи на підтвердження скрутного фінансового становища, суд не вбачає належним чином обґрунтованих підстав для зменшення розміру нарахованої позивачем пені, оскільки неналежна організація здійснення господарської діяльності відповідачем не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, враховуючи закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 62801,40 грн основної заборгованості та задоволення позовних вимог в частині стягнення 2286,65 грн пені і 1849,63 грн відсотків річних, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні з позовом позивачем було сплачено 2102,00 грн судового збору. В той же час, згідно з ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1921,00 грн. Позовна заява була направлена до суду 16.12.2019 р., тому за звернення з даним позовом підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Таким чином, суд здійснює розподіл судових витрат виходячи із розміру судового збору в сумі 1921,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч.1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 9 згаданої статті якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, а також те, що даний спір виник з вини відповідача і сума основного боргу була сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, а також те, що судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення 6,90 грн пені, до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1920,80 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 231, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 62801,40 грн. заборгованості.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Агропромислового Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківплемсервіс" (62485, Харківська обл., Харківський район, село Мала Рогань, ПРОВУЛОК ПОКРОВСЬКИЙ, будинок 20, ідентифікаційний код особи 00705628) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 122, р/р UА 44 03177 в АТ "Укрексімбанк", ) 2286,65 грн - пені, 1849,63 грн - річні відсотки та 1920,80 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "07" лютого 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова