ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" лютого 2020 р. Справа № 903/383/18

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Розізнана І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги (вх.№291/20 від 29.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 у справі №903/383/18 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Національного банку України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м.Дніпро

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 у справі №903/383/18 повернуто позовну заяву та додані до неї документи ТОВ "Тайлон" (вх.№01-50/579/19 від 22.07.2019) без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№291/20 від 29.01.2020), в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження; зупинити провадження по справі №903/383/18 до розгляду апеляційної скарги; скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 у справі №903/383/18; просить про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/383/18/705/20 від 03.02.2020 матеріали справи №903/383/18 витребувано у Господарського суду Волинської області.

06.02.2020 матеріали справи №903/383/18 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до положень пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 складає 2102,00 грн.

Таким чином, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апелянту належало сплатити 2102,00 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів поданої апеляційної скарги, всупереч наведеним вище вимогам чинного законодавства, скаржником при зверненні до суду апеляційної інстанції не було долучено документів, що підтверджують сплату судового збору.

Разом з тим, скаржник при зверненні з даною апеляційною скаргою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що на даний час відсутня фінансова можливість для його сплати.

Розглянувши дане клопотання суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено відстрочення сплати судового збору юридичним особам, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню в силу закону.

Оскільки скаржник при зверненні з даною апеляційною скаргою докази сплати судового збору не надав, тому суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

Окрім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до статті 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, як вбачається із матеріалів апеляційної скарги скаржником до апеляційної скарги не додано докази надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 у справі №903/383/18 не відповідає вимогами статті 258 ГПК України, оскільки скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам справи.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (частина 2 статті 260 ГПК України).

Частиною 1 статті 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 6 статті 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 у справі №903/383/18 без руху на підставі статтей 174, 260 ГПК України, з наданням скаржнику можливості усунути вищенаведені недоліки.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу (вх.№291/20 від 29.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.09.2019 - залишити без руху.

3. Скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

- подати суду належні докази направлення копії апеляційної скарги (з описом вкладення у лист) учасникам у справі (відповідні докази подаються до суду в оригіналі).

4. У разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту - Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Суддя Розізнана І.В.