ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.20 Справа № 917/2098/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, Полтавська обл., м. Кременчук, пр-т Свободи, 8,

до Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Переяславська, буд. 46,

про стягнення 10 597,13 грн.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів» про стягнення 10 597,13 грн., з яких 9 478,50 грн. - заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р., 352,13 грн. - пеня за неналежне виконання умов вказаного договору, 526,97 грн. - інфляційні втрати, 239,53 грн. - 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив оплату за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував. Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі, що направлялась на адресу Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів», була повернута до суду з відмітками поштового відділення «за закінченням строку зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (в ред.на час вчинення поштовою установою дії), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи, що копія ухвали про відкриття провадження у даній справі направлялась на адресу Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вона вважається такою, що повідомлена належним чином про судовий розгляд даної справи. Крім того, ухвала суду від 06.12.2019 р. була своєчасно розміщена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Інших засобів зв"язку з відповідачем у суду немає, за вказаним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номером телефону зв"язатися з відповідачем працівникам суду не вдалося. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

01.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» (у зв`язку зі змінами до статутних документів на даний час - Акціонерне товариство «Полтаваобленерго») в особі заступника начальника Кременчуцької філії Одіної А.А. та Громадською організацією «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів» було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566, відповідно до умов якого Енергопостачальна організація (АТ «Полтаваобленерго») зобов`язувалась постачати Споживачеві (ГО «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів») теплову енергію в гарячій воді у визначених договором обсягах, а Споживач - сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами)в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з актами про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.12.2013 р., 31.01.2014 р., 28.02.2014 р., 31.03.2014 р., 30.04.2014 р., 31.10.2014 р., 30.11.2014 р., 31.12.2014 р., 31.01.2015 р., 28.02.2015 р., 31.03.2015 р., 30.04.2015 р., 31.10.2015 р., 30.11.2015 р., 31.12.2015 р., 31.01.2016 р., 29.02.2016 р., 31.03.2016 р., 30.04.2016 р., 31.10.2016 р., 30.11.2016 р., 31.12.2016 р., 31.01.2017 р., 28.02.2017 р., 31.03.2017 р., 30.04.2017 р., 31.10.2017 р., 30.11.2017 р., 31.12.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 31.03.2018 р., 30.04.2018 р., 31.10.2018 р., 30.11.2018 р., 31.12.2018 р., 31.01.2019 р., 28.02.2019 р., 31.03.2019 р. та 24.04.2019 р., підписаними трьома представниками Енергопостачальної організації, за період грудня 2013 року - квітня 2014 року, грудня 2014 року - квітня 2015 року, грудня 2015 року - квітня 2016 року, грудня 2016 року - квітня 2017 року, грудня 2017 року - квітня 2018 року, грудня 2018 року - квітня 2019 року позивач передав, а відповідач спожив теплової енергії на суму 12 782,58 грн.

Пунктом 6.1 договору № 1566 від 01.06.2007 р. визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться до 10го числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаних рахунків Енергопостачальної організації (п. 6.4 договору).

Позивачем було направлено на адресу Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів» рахунки на оплату спожитої у грудні 2013 року - квітні 2014 року, грудні 2014 року - квітні 2015 року, грудні 2015 року - квітні 2016 року, грудні 2016 року - квітні 2017 року, грудні 2017 року - квітні 2018 року, грудні 2018 року - квітні 2019 року теплової енергії за договором № 1566 від 01.06.2007 р.

В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару виконував несвоєчасно.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 10 597,13 грн., з яких 9 478,50 грн. - заборгованість за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р., 352,13 грн. - пеня за неналежне виконання умов вказаного договору, 526,97 грн. - інфляційні втрати, 239,53 грн. - 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перелік доказів, якими позивач обгрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р., акти про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період грудня 2013 року - квітня 2014 року, грудня 2014 року - квітня 2015 року, грудня 2015 року - квітня 2016 року, грудня 2016 року - квітня 2017 року, грудня 2017 року - квітня 2018 року, грудня 2018 року - квітня 2019 року, рахунки на оплату спожитої у грудні 2013 року - квітні 2014 року, грудні 2014 року - квітні 2015 року, грудні 2015 року - квітні 2016 року, грудні 2016 року - квітні 2017 року, грудні 2017 року - квітні 2018 року, грудні 2018 року - квітні 2019 року теплової енергії за договором № 1566 від 01.06.2007 р., рахунки та реєстри кореспонденції , що підтверджують направлення рахунків відповідачу, докази здійснення часткових оплат відповідачем, накази про введення в дію тарифів на теплову енергію для споживачів та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Розрахунки за спожтиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п.23 "Правил користування тепловою енергією", затв.Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007р., розділу 6 договору та додатку №4 до договору. Згідно з п.2 додатку №4 до договору, споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає показники до 25 числа календарного місяця, оформлює Відомість про фактичні показники розрахункових приладів обліку та надає її теплопостачальній організації для здійснення розрхунку, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої Споживачем таплової енергії. Наявність приладу обліку на обєкті Споживача вказано в додатку №1 до договору.

Судом досліджено надані позивачем Акти про осбяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії. Вказані акти, складені постачальником, підтверджуються у встановленому порядку споживачем та у триденний термін повертаються постачальнику. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого Акта або відмови від його підписання, останній вважається дійсним з дати його виписки за ймови його підписання трьома представниками Постачальника. Судом встановлено, що Акти не підписані відповідачем, натомість підписані трьома представниками постачальника. Також судом досліджено рахунки та докази їх направлення відповідачу за вказаний у позові період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р. щодо здійснення поставки. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в розмірі 9 478,50 грн.

Механізи розрахунку заборгованості, в т.ч. й штрфних санкцій, викладений позивачем у письмових поясненнях стосовно виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію згідно з договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №1566 від 01.06.2017р. (в матер.справи).

Отже, відповідачем не виконано зобов`язання з оплати вартості теплової енергії за договором № 1566 від 01.06.2007 р. в сумі 9 478,50грн., а тому позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення з Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів» заборгованості в зазначеному розмірі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.5 договору № 1566 від 01.06.2007 р. визначено, що у випадку несвоєчасної сплату рахунків за спожиту теплову енергію Споживач сплачує Енергопостачальній організації пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Позивачем наведено розрахунок пені за прострочення оплати вартості товару за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р. в розмірі 352,13 грн. за період з 10.01.2019 р. по 31.10.2019 р. (розрахунок в матеріалах справи).

Водночас, як зазначено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15 прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, останнім днем для здійснення остаточного розрахунку за спожиту теплову енергію є не 9 число відповідного місяця, як зазначає позивач, а 10 число або (у випадку, коли припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день) перший за ним робочий день.

З урахуванням викладеного, суд здійснив перерахунок пені за період з 11.01.2019 р. по 31.10.2019 р. та дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 303,64 грн. (розрахунок - в матеріалах справи).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З дотриманням цієї норми, позивачем приведено розрахунок інфляційних в розмірі 526,97 грн. та 3% річних - в розмірі 239,53 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

З урахуванням положення ч. 5 ст. 254 ЦК України та вищезазначених висновків Верховного Суду, суд здійснив перерахунок 3% річних за період з 11.01.2017 р. по 05.11.2019 р. та дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 238,54 грн. (розрахунок - в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 ГПК України). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Як зазначалося вище, жоних заперечень проти позову, контррозрахунку чи доказів погашення заборгованості відовідач не надав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 912,03 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації «Кременчуцьке міське товариство інвалідів-автомобілістів», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Переяславська, буд. 46, ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, Полтавська область, м. Кременчук, пр-т Свободи, 8, ) 9 478,50 грн. основної заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1566 від 01.06.2007 р. (на р/р UA НОМЕР_1 у філії Полтавське облуправління АТ "Ощадбанк" м. Полтава, МФО 331467, ), 303,64 грн. пені, 526,97 грн. інфляційних втрат, 238,54 грн. 3% річних, 1 912,03 грн. судового збору (на р/р № НОМЕР_2 , АТ "Таскомбанк", МФО 339500, ).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити у позові в частині стягнення 48,49 грн. пені та 0,99 грн. 3% річних.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.02.2020 р.

Суддя О.С. Мацко