ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/1720/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники сторін: Від ПАТ «Дельта Банк» Ліквідатор Богатиря К.В. Бєляновського В.В., Мишкіної М.А. Арустамян К.А. адвокат Коновал Р.О., довіреність № б/н, дата видачі: 27.12.19; арбітражний керуючий Ляшко О.В., посвідчення № 343, дата видачі: 28.02.2019;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
на ухвалу господарського суду Херсонської області
від19.09.2019 про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора (суддя суду першої інстанції: Пригуза П.Д.; час і місце винесення ухвали: 19.09.2019 об 11:52, м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області, зал судового засідання № 214)
у справі№ 923/1720/13
за заявою кредитора до боржника Ліквідатор про Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал» арбітражний керуючий Ляшко О.В. банкрутство
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває господарська справа № 923/1720/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал».

До господарського суду 07.08.2019 надійшла скарга на дії ліквідатора від кредитора ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 у задоволенні скарги ПАТ «Дельта Банк» на дії ліквідатора Ляшка Олександра Віталійовича - відмовлено.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що ліквідатор виконав свої обов`язки, що передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», наявні активи боржника реалізовані, розподіл отриманих від продажу активів, у тому числі заставних, здійснено з дотриманням закону, отже доводи скарги є безпідставними, спростовується фактичними діями ліквідатора, звітами ліквідатора та поданими матеріалами.

За таких обставин, дії ліквідатора по розподілу коштів відповідають вимогам ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга на дії ліквідатора задоволенню не підлягає.

16.10.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 у справі № 923/1720/13; скаргу на дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал» Ляшко О.В. задовольнити; зобов`язати ліквідатора перерахувати грошові кошти у розмірі 119562,81грн. без ПДВ, отримані від реалізації заставного майна, на накопичувальний рахунок АТ «Дельта Банк».

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального права, а відтак ухвала Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 по справі № 923/1720/13 за скаргою АТ «Дельта Банк» на дії ліквідатора підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Також апелянт вказує, що згідно ч. 9 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора у справі № 923/1720/13; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 28.11.2019; роз`яснено учасникам справи про їх право до 28.11.2019 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи.

21.11.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив ліквідатора Ляшко О.В. на апеляційну скаргу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 призначено справу № 923/1720/13 до розгляду на 09 січня 2020 року о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 вирішено провести розгляд справи № 923/1720/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора у справі № 923/1720/13 у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для своєчасного апеляційного перегляду справи, тривалість якого визначається з урахуванням необхідності належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання та отримання відомостей про повідомлення учасників справи, відповідно до завдань господарського судочинства згідно ст. 2 ГПК України; розгляд справи № 923/1720/13 перенесено у зв`язку з перебуванням членів колегії суддів Бєляновського В.В., Мишкіної М.А. 09 січня 2020 року у відпустці та призначено на 23.01.2020 о 10:00год.

У судове засідання 23.01.2020 з`явився представник апелянта Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та ліквідатор, інші представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить штамп канцелярії Південно-західного апеляційного господарського суду на зворотній стороні ухвали від 27.12.2019, а також Рекомендовані повідомлення про отримання сторонами ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019.

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019року, якою було розгляд справи № 923/1720/13 перенесено та призначено на 23.01.2020 о 10:00год., була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 28.12.2019. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отримавши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка була надіслана усім сторонам по даній справі, сторони не були позбавлені можливості дізнатися в суді апеляційної інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеної апеляційної скарги та своєчасно ознайомлюватися з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 23.01.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Згідно з ч. 4 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що ліквідатором є фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню, на строк не менше п`яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю). У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов`язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п`яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство (ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

При цьому, усунення арбітражного керуючого (ліквідатора) - це право суду, яким він може скористатися у разі доведення порушення арбітражним керуючим балансу інтересів боржника та кредиторів, внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №902/1189/13 та від 30.01.2019 у справі №910/20156/14.

Одночасно слід зауважити, що статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов`язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури. Так, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора полягає в тому, що кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси. (Постанова ВС від 06.06.2018 у справі №904/4863/13).

Колегія суддів звертає увагу, що при реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Крім того, дії арбітражного керуючого у цивільних правовідносинах мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів інших учасників провадження у справі про банкрутство, виходячи з основоположних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність та розумність), передбачених п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України.

07.08.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії ліквідатора, в якій скаржник просить:

- скаргу на дії ліквідатора ТОВ «Інвест-Капітал» арбітражного керуючого Ляшко О.В. задовольнити;

- зобов`язати ліквідатора ТОВ «Інвест-Капітал» арбітражного керуючого Ляшко О.В. перерахувати грошові кошти в сумі 119 562,81грн., отримані від реалізації заставного майна на накопичувальний рахунок АТ «Дельта Банк»;

- зобов`язати ліквідатора ТОВ «Інвест-Капітал» арбітражного керуючого Ляшко О.В. виконати обов`язки, встановлені ст.ст. 41, 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»: здійснити фінансовий аналіз становища банкрута, в тому числі на виявлення ознак доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства; за результатами здійснення фінансового аналізу заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; за результатами здійснення фінансового аналізу та виявлення дебіторської заборгованості пред`явити до третіх осіб вимоги щодо її повернення.

В наданій скарзі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зазначає, що 01.06.2018 було проведено другий повторний аукціон з продажу заставного майна Акціонерного товариства «Дельта Банк». Вартість реалізації майна склала 384 448,03 грн.

10 липня 2019 року на накопичувальний рахунок АТ «Дельта Банк» надійшли грошові кошти в сумі 264 885,22 грн., отримані від реалізації заставного майна.

Отже Акціонерним товариством «Дельта Банк» від реалізації заставного майна недоотримано 119 562,81грн. (384 448,03 грн. - 264 885,22 грн. = 119 562,81 грн.).

Також, скаржник зауважує, що на засіданні комітету кредиторів від 09.07.2018 АТ «Дельта Банк» заперечував проти запропонованого ліквідатором розподілу грошових коштів, отриманих від реалізації заставного майна, вважає, що усі кошти, що виручені від продажу заставного майна мають бути перераховані забезпеченому кредитору.

Крім того, на думку кредитора ліквідатором не вчинено всіх дій, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме:

- не здійснено фінансовий аналіз становища банкрута, в тому числі на виявлення ознак доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства.

- заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства;

- виявлення дебіторської заборгованості та пред`явлення до третіх осіб вимог щодо її повернення.

Як свідчать матеріали справи, в ході ліквідаційної процедури ліквідатором Ляшко О.В. за результатами проведеного конкурсу визначено організатора аукціону у справі про банкрутство ТОВ «Інвест-Капітал» - Товарну біржу «Херсонська агропромислова біржа «Елада», яка відповідає вимогам закону та якою було запропоновано найменшу суму винагороди.

Згідно абз. 1 та 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Ліквідатором на адресу ПАТ «Дельта Банк» було направлено лист від 16.08.2017 № 02- 01/1720-26 про надання згоди на продаж майна банкрута. У відповідь листом від 04.09.2017 року № 23.1/582 АТ «Дельта Банк» повідомив, що продаж заставного майна необхідно здійснювати окремо від іншого майна боржника за початковою вартістю та на умовах, окремо погоджених письмово з АТ «Дельта Банк» на підставі висновків про вартість майна суб`єкта оціночної діяльності, що акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» не було надано безумовної згоди на продаж майна банкрута, як на думку ліквідатора того вимагає закон, ліквідатором було направлено до Господарського суду Херсонської області клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 21.09.2017 по справі № 923/1720/13 було розглянуто клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення за вимогами ПАТ «Дельта Банк», за результатами розгляду судом припинено провадження з розгляду зазначеної скарги за відсутністю предмету спору. В ухвалі суд зазначив, що ПАТ «Дельта Банк» надало згоду на продаж майна, яке є предметом забезпечення, і це майно має продаватися з урахуванням вимог забезпеченого кредитора.

01.11.2017 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал» був укладений договір № 10-17-М28 про проведення оцінки майна, яке є предметом забезпечення (іпотеки) за вимогами АТ «Дельта Банк» з суб`єктом оціночної діяльності - ПП «ТА-Експерт-Сервіс», який акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з висновком ПП «ТА-Експерт-Сервіс» станом на 01.11.2017 загальна ринкова вартість нерухомого майна, яке є предметом забезпечення (іпотеки) за вимогами АТ «Дельта Банк» складає 20 023 345 грн. 00 коп. без ПДВ (про що було повідомлено АТ «Дельта Банк» листом від 23.11.2017 року № 02- 01/1720-68). Ринкова вартість майна, яке не є предметом забезпечення, визначена в розмірі 180 196 грн. 00 коп. без ПДВ.

У відповідності до листа ПАТ «Дельта Банк» від 04.09.2017 року № 23.1/582, ліквідатором на адресу Банку направлено листа про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк» з доданим висновком про вартість заставного майна.

Листом від 29.12.2017 № 23.1/916 АТ «Дельта Банк» надав згоду на проведення:

- другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 51 798 891,66 гривень та з можливістю пониження початкової вартості, але не нижче оціночної вартості, яка складає 20 203 541,00 гривень.

- першого аукціону з продажу заставного майна банкрута за початковою вартістю, що визначена ПП «ТА-Експерт-Сервіс» - 20 023 345,00 гривень без можливості пониження початкової вартості.

Відповідно до наданого погодження, у встановленому порядку було оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ «Інвест-Капітал». В зв`язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, аукціон з продажу майна банкрута визнано таким, що не відбувся.

Протоколом від 05.01.2018 комітетом кредиторів було визначено склад майна банкрута для продажу частинами, узгоджений з АТ «Дельта Банк».

11.01.2018 на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про проведення першого аукціону з продажу майна банкрута частинами.

Аукціон з продажу майна, яке є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк» не відбувся, у зв`язку з відсутністю учасників, про що оприлюднено відповідне оголошення на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України.

З урахуванням наведеного, листом від 01.02.2018 № 02-01/1720-93 ліквідатор звернувся до АТ «Дельта Банк» з проханням надати згоду на подальший продаж майна, що є предметом забезпечення за вимогами банку, в порядку передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Листом від 01.03.2018 № 23.1/1051 надав згоду на проведення повторного аукціону з продажу заставного майна АТ «Дельта Банк» за початковою вартістю 16 018 676,00 гривень з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. У випадку, якщо повторний аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, подальшу реалізацію заставного майна здійснювати виключно за окремим письмовим погодженням АТ «Дельта Банк».

Відповідно до наданого погодження, 06.03.2018 у встановленому порядку було оприлюднено оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Інвест-Капітал» (що є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк»). У зв`язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, повторний аукціон з продажу майна банкрута визнаний таким, що не відбувся, про що 26.03.2018 на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оприлюднено відповідне повідомлення про результати проведення аукціону.

У зв`язку з тим, що повторний аукціон з продажу майна банкрута визнаний таким, що не відбувся, ліквідатором 26.03.2018 року було направлено на адресу АТ «Дельта Банк» листа з проханням надати згоду на подальший продаж майна, що є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк».

Листом № 23.1/2181 від 26.04.2018 АТ «Дельта Банк» надано згоду на проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна АТ «Дельта Банк».

02.05.2018 року на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута (яке є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк»), аукціон призначено на 01.06.2018 року.

01.06.2018 року відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута (яке є предметом забезпечення за вимогами АТ «Дельта Банк»). Продаж майна здійснено за 384 448 грн. 03 коп.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що вартість продажу майна, що є предметом застави, склала 384 448,03грн., а вартість продажу майна, яке не є предметом застави, склала 200 017,56грн.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення отримує до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження.

Згідно приписів статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражному керуючому надано право залучати для забезпечення своїх повноважень на договірних засадах інших осіб і спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено Законом чи угодою з кредиторами.

Пунктом 2 частини 2 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», встановлено обов`язок арбітражного керуючого здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.

Як свідчать матеріали справи, 23.06.2017 та 07.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал» та Приватним підприємством «Охоронне підприємство «СКІФ-С» укладено договори № 16 та № 18 про надання охоронних послуг.

Відповідно до матеріалів справи сума витрат на охорону майна склала 181 768,00грн.

У звіті ліквідатор зазначив, що витрати на охорону майна відшкодовано пропорційно за рахунок коштів, отриманих від продажу майна, що є предметом застави, в сумі 119 562,81грн.; за рахунок коштів отриманих від продажу майна, яке не є предметом застави, в сумі 62 205,19грн.

Таким чином, розмір погашення вимог заставного кредитора ліквідатором здійснено в сумі 264 885,22грн. (384 448,03грн.-119 562,81грн.).

Згідно абзацу 3 частиною 4 статті 42 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Таким чином, Законом про банкрутство не передбачено покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення за рахунок інших коштів, ніж від реалізації цього заставного майна. За таких обставин, відшкодування підтверджених витрат, пов`язаних з утриманням та реалізацією заставного майна (таких як витрати на охорону, оцінку, підготовку до продажу, витрати, пов`язані з реалізацією заставного майна та ін.) здійснюється з коштів, отриманих від його продажу.

Відповідні правові позиції викладені в Постановах ВГСУ від 25.05.2016 по справі № 5021/2737/2011 та від 20.07.2016 по справі № 5023/2911/12, а також у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 (справа 927/1191/14), де розглянуто питання використання коштів, отриманих від продажу застави. На думку Верховного суду, за рахунок коштів від продажу заставного майна можливо погасити не тільки вимоги забезпеченого кредитора, але й витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством не передбачено покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення за рахунок інших коштів, ніж від реалізації заставного майна; та встановлено правомірність в рамках чинного законодавство та у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дій ліквідатора щодо розподілу коштів, отриманих від продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал», яке знаходилось в заставі у ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що ліквідатором Ляшко О.В. до матеріалів справи додано звіт про аналіз фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Капітал».

В результаті проведеного аналізу встановлено причини неплатоспроможності банкрута, ознак фіктивного банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, доведення до банкрутства - не виявлено.

Відповідно до матеріалів справи, ліквідатором Ляшко О.В. проведено аналіз дебіторської заборгованості, та встановлено, що дебіторська заборгованість підприємства станом на 01.01.2014 становила 1999,9тис.грн., при цьому основну її частину складала заборгованість за товари, роботи, послуги - 1962,4тис.грн. Основним боржником ТОВ «Інвест-Капітал» є ТОВ «АЗ «АнтоРус» - 1872,04тис.грн. Разом з тим ТОВ «АЗ «АнтоРус» є і кредитором ТОВ «Інвест-Капітал» на суму 3304,89тис.грн. - тобто в розрахунках з ТОВ «АЗ «АнтоРус» ТОВ «Інвест-Капітал» має від`ємне сальдо.

Як зазначає ліквідатор відомості щодо підстав та строку виникнення зазначеної заборгованості, а також первинні документи, які її обґрунтовують, у банкрута відсутні.

Отже, з огляду на наведене обов`язки щодо пошуку дебіторської заборгованості ліквідатором виконані, а визначені статтею 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підстави для подачі заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника відсутні, у зв`язку з відсутністю документів, які її обґрунтовують.

Доказів спростування вказаних обставин апелянтом не наведено, та суду не надано відповідних підтверджуючих документів.

Що стосується обов`язку ліквідатора заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

По-перше, як вже було зазначено вище за результатами здійснення аналізу фінансового становища ТОВ «Інвест-Капітал», ліквідатором не виявлено ознак фіктивного банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, доведення до банкрутства.

По-друге, рішення про покладення субсидіарної відповідальності вирішується ліквідатором на підставі здійсненого аналізу фінансової документації боржника. Ліквідатор на власний розсуд зазначає осіб, які на його думку, є заінтересованими, та яких він як заявник вважає необхідними зазначити в статусі відповідачів, а також вказує підстави для покладення на них субсидіарної відповідальності, які він вбачав за потрібне.

В даному випадку ліквідатор Ляшко О.В. не встановив підстав для звернення до суду із відповідною заявою до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Апелянт вказаного не спростував належними та допустимими доказами, тому його доводи не приймаються до уваги колегією суддів.

Висновки колегії суддів апеляційного господарського суду:

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується із оцінкою господарського суду щодо відмови у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії ліквідатора ТОВ «Інвест-Капітал» Ляшко О.В.

Отже порушення, нібито допущені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, на які посилається апелянт, не знайшли свого підтвердження, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 року у справі № 923/1720/13.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора по справі № 923/1720/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2020, у зв`язку з перебуванням суддів-членів колегії Бєляновського В.В. та Мишкіної М.А. на підготовці для підтримання кваліфікації в м. Києві з 26.01.2020 по 01.02.2020, 02.02.2020 є вихідним днем.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

М.А. Мишкіна