Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. м. Житомир Справа № 906/215/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання: Смоляк Л.Г.;

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Гладишева С.Д. - ордер серії ЖТ № 062717 від 12.08.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "ВВ Агро"

до 1. Новоборівської селищної ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інвест"

про визнання недійсним договору на управління спадщиною

Процесуальні дії у справі.

Приватне підприємство "ВВ Агро" звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договору на управління спадщиною №1015-04 від 19.10.2015, укладеного між Небізькою сільською радою та ТОВ "Полісся-Інвест" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0030, площею 2,2523 га, що знаходиться на території Небізької сільської ради Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області.

Ухвалою від 20.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08.04.2019 до суду від ТОВ "Полісся-Інвест" надійшла зустрічна позовна заява до ПП "ВВ Агро" за участю третьої особи Новоборівської селищної ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.07.2008, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0030, укладений між ПП "ВВ Агро" та ОСОБА_1 та скасування реєстраційного запису №60 від 01.07.2008.

Ухвалою від 10.04.2019 суд відклав підготовче провадження на 06.05.2019 об 11:30.

Ухвалою суду від 11.04.2019 зустрічну позовну заяву ТОВ "Полісся-Інвест" повернуто заявнику разом з доданими до неї документами.

Ухвалами від 07.05.2019, 05.06.2019 провадження у справі №906/215/19 зупинено до повернення з Північно - західного апеляційного господарського суду матеріалів справи до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалами від 28.05.2019, 01.07.2019 провадження у справі №906/215/19 поновлено зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою від 16.07.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження до 14.08.2019 на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою від 13.08.2019 провадження у справі №906/215/19 зупинено до повернення з Північно - західного апеляційного господарського суду матеріалів даної справи до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою від 16.10.2019 суд поновив провадження у справі зі стадії підготовчого провадження та призначив судове засідання.

Суд продовжив строк підготовчого провадження до 20.11.2019, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відклав розгляд справи в підготовчому провадженні.

На підставі ухвали від 20.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/215/19 до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 12.12.2019 суд відклав розгляд справи по суті на 13.01.2020 о 14:30.

Згідно з базою даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/215/19 перебувала в провадженні судді Прядко О,В., яка з 26.12.2019 по 05.05.2020 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Враховуючи вимоги ст. 32 ГПК України, п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 15.09.2016 та п.5.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених зборами суддів від 20.04.2016 (із змінами), 10.01.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл справи №906/215/19, за результатами якого справу передано розгляд судді Давидюку В.К.

Згідно з ухвалою від 13.01.2020 справу прийнято до розгляду. В судовому засіданні від 13.01.2020 розгляд справи відкладено через неявку представників ПП "ВВ Агро" та Новоборівської селищної ради.

З метою дотримання порядку з`ясування обставин справи та дослідження доказів, в судовому засіданні від 22.01.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 04.02.2020.

Від Новоборівської селищної ради 03.02.2020 електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника органу місцевого самоврядування.

Представник ПП "ВВ Агро" в засідання суду не з`явився, 04.02.2020 електронною поштою надіслав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника через зайнятість в іншому судовому процесі.

Представник ТОВ "Полісся-Інвест" судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Стислий виклад позицій сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що договір на управління спадщиною №1015-04 від 19.10.2015 є недійсним з підстав невідповідності вимогам закону. Водночас порушено права ПП "ВВ Агро" на користування земельною ділянкою, оскільки за оспорюваним договором Небізька сільська рада передала в управління ТОВ "Полісся-Інвест" земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0030, площею 2,2523 га, яка перебуває в оренді у підприємства на підставі договору оренди від 01.07.2008.

Строк дії договору оренди становить 10 (десять) років, який закінчився після смерті орендодавця, тому в силу норм ст. 19 Закону України "Про оренду землі" є продовженим. За твердженнями представника ПП "ВВ Агро", на момент укладання спірного договору, сільська рада порушила вимоги ст. 1285 ЦК України, оскільки необхідності в догляді та утриманні земельної ділянки не було.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник ТОВ "Полісся-Інвест" вказував на відсутність порушеного права ПП "ВВ Агро" як землекористувача, тому що договір оренди від 01.08.2008 припинив свою дію через закінчення строку. Переважне право ПП "ВВ Агро" не реалізувало, а положення ст. 19 Закону України "Про оренду землі", на яку посилається представник позивача, не існували на час укладання договору на управляння спадщиною.

Представник Новоборівської селищної ради 20.10.2019 надіслав поштою засвідчену копію договору №1015-04 на управління спадщиною та рішення Новоборівської селищної ради №905 від 24.04.2019 "Про припинення дії договорів на управління спадщиною, укладених з ТОВ "Полісся-Інвест" (а.с. 218-219 т.1)

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.07.2008 між ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним підприємством "ВВ Агро" (орендар / позивач) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,2523 га, яка знаходиться в адміністративних межах Небізької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (пункти 1, 2 договору) (а.с. 14-15 т.1).

У пункті 8 договору сторони погодили, що договір укладено на 10 (десять) років. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення надсилається рекомендованим листом з повідомленням.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється в 5-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання передачі (п. 20 договору).

Пунктом 35 договору визначено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 договору).

Договір зареєстрований у Володарсько-Волинському реєстраційному відділі Житомирської РФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.08.2008 за №60.

Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :04:001:0030 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 324777 (а.с.16 т. 1).

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть ОСОБА_1 (а.с. 18 т.1).

19.10.2015 між Небізькою сільською радою (установник управління) та ТОВ "Полісся-Інвест" (управитель) укладено договір на управління спадщиною №1015-04 на підставі статті 1285 ЦК України з метою утримання (догляду) та збереження спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_1 , яка проживала на території Небізької сільської ради (а. с. 218 т.1).

За пунктом 1.1. договору, установник управління передає, а управитель приймає в управління майно, яке потребує догляду, що вказане в пункті 1.2. договору, а саме: земельна ділянка за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинський район Небізька сільська рада; кадастровий номер :04:001:0030; площею 2,2523 га; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23432,65 грн. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші інфраструктури (пункт 1.2.1.-1.2.7. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, управитель зобов`язаний здійснювати управління зазначеним майном в інтересах спадкоємців померлого.

Передача майна в управління не тягне за собою переходу права власності на нього управителя. Управитель має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження майна (п. 2.2., 2.3. договору).

Строк дії договору встановлений до припинення відносно об`єкта майна, внаслідок настання подій, визначених п. 2.4. договору. У випадку, коли відносно об`єкта майна настане одна з подій, визначених в п. 2.4. договору, вважатиметься припиненим повністю, але не раніше закінчення сільськогосподарського року (п. 4.1. договору).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.11.2017 здійснено державну реєстрацію за ТОВ "Полісся-Інвест" речового права на земельну ділянку :04:001:0030 на підставі договору управління спадщиною №1015-04 від 19.10.2015 (а.с. 17 т.1).

Рішенням Житомирської обласної ради від 14.08.2015 №1566 утворено Новоборівську селищну об`єднану територіальну громаду, до складу якої введено с. Небіж (а.с. 21 т. 1)

За твердженням представника ПП "ВВ Агро", договір на управління спадщиною порушує право підприємства на використання земельної ділянки, оскільки на момент укладання договору №1015-04 від 19.10.2015 земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:0030 перебувала в оренді позивача. Водночас на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду землі" договір оренди від 01.07.2008 є продовженим. Користування земельною ділянкою підтверджує лист Новоборівської селищної ради, отриманий на запит підприємства, про сплату коштів за договорами на управління спадщиною (а.с. 28 т. 2).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ПП "ВВ Агро" звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору на управління спадщиною №1015-04 від 19.10.2015, укладеного між Небізькою сільською радою та ТОВ "Полісся-Інвест", оскільки підприємство є належним користувачем земельної ділянки на підставі договору оренди від 01.07.2008.

Статтею 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі").

Приписами ст. 18 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладання договору оренди) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладання договору оренди) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Аналогічні положення визначені у Земельному кодексі України в редакції, чинній на момент укладання договору оренди. Зокрема, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч.2 ст. 125 ЗК України). Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч.2 ст. 126 ЗК України).

Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення договору оренди), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Пунктом 8 договору оренди від 01.07.2008 погоджено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення надсилається рекомендованим листом з повідомленням.

Матеріали справи містять копію листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, адресоване ОСОБА_1 . Поштове відправлення надіслане 24.05.2018. На поштовому конверті наявний напис відділення поштового зв`язку "померла".

Водночас представник "ВВ Агро" зазначала, що договір оренди є продовжений в силу положень частин 6, 7 ст. 19 Закону України "Про оренду землі". При цьому порушено вимоги ст. 1285 ЦК України, зважаючи на те, що земельна ділянка не потребувала догляду, оскільки перебувала в оренді, а тому договір необхідно визнати недійсним.

Згідно з ст. 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК.

Як визначено ч.1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону № 1533-VIII від 20.09.2016) особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов`язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Якщо строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився у день або після смерті орендодавця, але до державної реєстрації права власності на земельну ділянку за новим власником (спадкоємцем), такий договір вважається продовженим (поновленим) до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця або територіальної громади на таку земельну ділянку (ч.7 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону № 1533-VIII (1533-19) від 20.09.2016).

Варто зазначити, що на момент укладання договору на управління спадщиною стаття 19 Закону України "Про оренду землі" не містила вказаних положень, тому не має зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений в ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що його дія починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто норми Закону N1533-VIII (1533-19) від 20.09.2016, якими доповнено ст. 19 Закону України "Про оренду землі", набрали чинності 19.10.2016, після укладення спірного договору, що виключає можливість застосування вказаної норми.

Крім того, зазначені положення стосуються передачі такої земельної ділянки управителем спадщиною в оренду, тоді як предметом оспорюваного договору є передача спірної земельної ділянки в управління на підставі статті 1285 ЦК з метою утримання (догляду) і збереження спадкового майна, що є різними за своїм змістом правовідносинами.

При вирішенні питання щодо порушення прав позивача укладенням між Небізькою сільською радою та ТОВ "Полісся-Інвест" договору на управління спадщиною від 19.10.2015 земельною ділянкою за кадастровим номером :04:001:0030 суд встановив, що на момент укладення спірного договору підприємству належало право користування земельною ділянкою за договором оренди від 01.07.2008.

Однак ПП "ВВ Агро" не реалізувало переважне право на поновлення договору оренди від 01.07.2008, також не надано доказів користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

Під час розгляду справи суд з`ясував, що підприємство не сплачувало оренду плату власнику земельної ділянки. Зі слів представника позивача, власник самостійно повинен був звертатися за сплатою коштів або за продукцією до орендаря.

Вказане порушує принцип платності володіння і користування земельною ділянкою.

Отже, договір оренди від 01.07.2008, укладений між ОСОБА_1 та ПП "ВВ Агро", припинив дію 01.08.2018.

ПП "ВВ Агро" звернулося за захистом свого порушеного права до суду 06.03.2019, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі від 01.07.2008.

Станом на день звернення до суду права та законні інтереси підприємства як орендаря за договором оренди землі від 01.07.2008, внаслідок укладення спірного договору на управління спадщиною, не порушені.

Визнання недійсним договору на управління спадщиною від 19.10.2015, не призведе до поновлення прав ПП "ВВ Агро" як орендаря земельної ділянки за договором від 01.07.2008, який припинив свою дію.

За нормами чинного законодавства захисту підлягає тільки порушене право.

Щодо листа Новоборівської селищної ради про сплату коштів за користування земельними ділянками на підставі договорів на управління спадщиною у 2017 та 2018 роках (а.с. 28 у т.2), то вказаний документ не стосується предмета доказування у справі, тому що в ньому відсутні відомості щодо земельної ділянки або договору, яка є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги, що право позивача на момент звернення до суду не порушено та не може бути відновлено, а тому суд відмовляє в задоволені позову.

Судові витрати за результатами розгляду справи покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 10.02.20

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3,4- сторонам (рек. з пов)