ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2020 Справа № 905/2175/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (, адреса: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого буд.8- д)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Чевели Пилипа Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ),

про: стягнення 81.924,32 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Чевели Пилипа Миколайовича про стягнення 81.924,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії №948 від 01.07.2009р. щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленої послуги у період жовтень 2016 - квітень 2019 року.

На підтвердження вимог надано суду: договір купівлі-продажу теплової енергії №948 від 01.07.2009р.; акти рахунків за період жовтень 2016 - квітень 2019 року; докази відправки та розрахунки до наданих актів-рахунків за період жовтень 2016 - квітень 2019 року, розрахунок позовних вимог, ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019 по справі № 905/1723/19, копії яких долучено до матеріалів справи.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2175/19 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою від 29.11.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2175/19; визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 24.12.2019; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався, судом виявлено, що ухвала про відкриття провадження у справі ним не отримана, у зв`язку з чим 24.12.2019 відкладено розгляд справи на 28.01.2020; сторонам запропоновано виконати вимоги ухвали суду від 29.11.2019р. по справі № 905/2175/19; явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою. Відповідну ухвалу суду від 24.12.2019 надіслано позивачу та відповідачу.

В судове засідання 28.01.2020 сторони своїх представників не направили.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повідомлений про розгляд справи належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. У листі від 10.01.2020 № А-06/12 (вх.суду № 758/20 від 14.01.20) просив розглянути справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго".

Відповідач процесуальні документи суду у цій справі не отримав, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Ухвали суду від 29.11.19, від 24.12.19 направлені на адресу відповідача: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Тургенєва, буд. 2, що вказана у позовній заяві та відповідає місцезнаходженню Фізичної особи - підприємця Чевели Пилипа Миколайовича у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

За приписами статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч.7 ст.120 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 251 цього Кодексу відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно частин вісім та дев`ять статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (теплопостачальна організація, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Чевелою Пилипом Миколайовичем (споживач, відповідач) підписано договір №948 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії (далі - Договір).

За цим Договором Теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію Споживачу до точки продажу (або до точки розподілу - у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно Додатку №1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін», що с невід`ємною частиною цього Договору, а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених цим Договором. Терміни. що використовуються в даному Договорі, вживаються відповідно до термінів, передбачених Законом України Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198. (п.1.1. - 1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. договору Теплова енергія постачається на об`єкти Споживача в обсягах згідно Додатку №2 "Перелік об`єктів та обсяги постачання теплової енергії", що є невід'ємною частиною цього Договору, на такі потреби: опалення - в опалювальний період, гаряче водопостачання - протягом календарного року, за умовами цього Договору.

Споживач зобов`язується вчасно проводити розрахунок за теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього договору. Періодично не рідше ніж одного разу на три місяці проводити звірку взаємних розрахунків з теплопостачальною організацією. Протягом трьох робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду отримувати в Теплопостачальній організації акти-рахунки та податкові накладні. У разі неотримання уповноваженим представником Споживача акту-рахунку Теплопостачальна організація надсилає акт-рахунок поштою. В такому разі акт-рахунок вважається отриманим і узгодженим Споживачем на третю добу з моменту його надсилання. (п.п.3.2.5., 3.2.24, 3.2.25 Договору).

Згідно з п.4.1.2. Договору у разі не сплати за спожиту теплову енергію при виявлені порушень Споживачем умов цього Договору та в інших випадках, передбачених Договором обмежити або припинити постачання теплової енергії Споживачеві та нарахувати штрафні санкції за умовами цього Договору.

Відповідно до п.6.1. Договору споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання Споживачем акту-рахунку за умовами цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації.

За невиконання або неналежне виконання Сторонами зобов`язань за Договором, винна Сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата штрафу, пені не звільняє Сторони від виконання зобов`язань. За порушення строків оплати спожитої теплової енергії за умовами цього Договору Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» № 686-Х1V від 20.05.1999 року (п.п.8., 8.2.4 Договору).

Відповідно до пункту 9.3. договору, по всім спорам, розбіжностям і санкціям, що випливають з цього договору, строк позовної давності, згідно ст. 259 ЦК України, встановлюється 5 (п`ять) років.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності. Якщо жодна із Сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії Договору не заявила про його розірвання - Договір вважається продовженим Сторонами на наступний рік. (п.11.1. - 11.2. Договору).

Договір підписаний обома сторонами без розбіжностей та скріплений їх печатками.

Доказів внесення змін до цього договору або про його розірвання матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як зазначає позивач, за період з жовтеня 2016 - по квітень 2019 року ним було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 37604,03 грн. (тридцять сім тисяч шістсот чотири гривні 3 коп.), а саме: за жовтень 2016 на суму 487,56 грн. (акт-рахунок №948-10 від 31.10.2016), за листопад 2016 на суму 1988,71 грн. (акт-рахунок №948-11 від 30.11.2016), грудень 2016 на суму 2459,03 грн. (акт-рахунок №948-12 від 31.12.2016), за січень 2017 на суму 2788,10 грн. (акт-рахунок №948-1 від 31.01.2017), за лютий 2017 на суму 2503,94 грн. (акт-рахунок №948-2 від 28.02.2017), за березень 2017. на суму 1380,83 грн. (акт-рахунок №948-3 від 31.03.2017), за квітень 2017. на суму 335,06 грн. (акт-рахунок №948-4 від 30.04.2017), за жовтень 2017 на суму 870,44 грн. (акт-рахунок №948-10 від 31.10.2017), за листопад 2017 на суму 2049,54 грн. (акт-рахунок №948-11 від 30.11.2017), за грудень 2017 на суму 2206,94 грн. (акт-рахунок №948-12 від 31.12.2017), за січень 2018 на суму 2591,06 грн. (акт-рахунок №948-1 від 31.01.2018), за лютий 2018 на суму 2284,64 грн. (акт-рахунок №948-2 від 28.02.2018), за березень 2018 на суму 2399,22 грн. (акт-рахунок №948-3 від 31.03.2018), за квітень 2018 на суму 575,96 грн. (акт-рахунок №948-4 від 30.04.2018), за жовтень 2018 на суму 721,36 грн. (акт-рахунок №948-10 від 31.10.2018), за листопад 2018 на суму 2177,42 грн. (акт-рахунок №948-10 від 30.11.2018), за грудень 2018 на суму 2741,65 грн. (акт-рахунок №948-12 від 31.12.2018), за січень 2019 на суму 2448,02 грн. (акт-рахунок №948-1 від 31.01.2019), за лютий 2019 на суму 2135,62 грн. (акт-рахунок №948-2 від 28.02.2019), за березень 2019 на суму 1883,89 грн. (акт-рахунок №948-3 від 31.03.2019), за квітень 2019 на суму 575,04 грн. (акт-рахунок №948-4 від 30.04.2019), що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами-рахунками за період з жовтня 2016 - по квітень 2019 року.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростований. Доказів сплати повністю чи частково вартості такої теплової енергії відповідачем не надані.

Згідно вимог ст.ст.526, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.529 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманої протягом жовтня 2016 - квітня 2019 року теплової енергії на суму 37604,03 грн. відповідач не виконав, чим порушив ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України. Протилежного суду не доведено і з матеріалів справи не вбачається.

Отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Чевели Пилипа Миколайовича основного боргу в розмірі 37604,03 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено про стягнення пені у сумі 37604,03 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з відповідача, які нараховані на підставі п.8.2.4. договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №948 від 01.07.2009, використовуючи період нарахування 6 місяців по кожному зобов`язанню окремо (загальний період з 17.11.2016 по 20.11.2019).

Відповідно до ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається, у п.8.2.4 договору сторони обумовили, що за порушення строків оплати спожитої теплової енергії Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» № 686-Х1V від 20.05.1999.

За змістом частини 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % загальної суми боргу.

Отже, цей Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб`єктами підприємницької діяльності.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормою частини 1 статті 1 Закон України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов`язання у сфері відносин з надання житлово-комунальних послуг. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у тому числі й за відсутності у договорі умови про неустойку. Той факт, що сторони у Договорі зафіксували неустойку саме в тому розмірі, який встановлено Законом, не перетворює цю неустойку на договірну, що набуває обов`язковості за відсутності домовленості сторін про інше.

Аналогічний висновок викладено у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 квітня 2013 року по справі N 18/957/12.

Отже, позивач обґрунтовано застосував положення Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та нарахував відповідачу пеню у розмірі, встановленому спеціальним законом та умовами договору, при цьому врахував положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Наданий позивачем розрахунок суд вважає вірним.

Відповідач доводів позивача не спростував, власного контррозрахунку не надав, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню у пред`явленому до стягнення розмірі - 37604,03 грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних в розмірі 1844,11 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4872,15 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою калькулятору штрафів програмного комплексу "Ліга: Закон", перевіривши арифметичний розрахунок, правові підстави, період та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо 3% річних в розмірі 1844,11 грн. та про часткове задоволення вимог щодо інфляційних нарахувань - в розмірі 4619,48 грн.

Часткове задоволення позовних вимог в частині інфляційних втрат обумовлено тим, що позивачем при розрахунку було допущено арифметичну помилку.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Чевели Пилипа Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (, адреса: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого буд.8-д) основний борг в сумі 37604,03 грн. (тридцять сім тисяч шістсот чотири гривні 3 коп.), пеню - 37604,03 грн. (тридцять сім тисяч шістсот чотири гривні 3 коп.), 3% річних в сумі 1844,11 грн. (одна тисяча вісімсот сорок чотири гривні 11 коп.), інфляційні втрати в сумі 4619,48 грн. (чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 48 коп.), а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1915,07 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять гривень 7 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено 03.02.2020.

Суддя Н.В. Величко