03 лютого 2020 рокуСправа № 909/1345/14
Господарський суд Тернопільської області
у складі головуючого судді Бурди Н.М. , судді Андрусик Н.О. , судді Стопника С.Г.
розглянувши матеріали справи та заяву Вовчинецької сільської ради №02.2-15/30 від 17.01.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі:
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:
- Товариство з обмеженою відповідальностю "Х-Адванс", вул. Вовчинецька, 225, с.Вовчинець, Івано-Франківська область

Представники сторін та третіх осіб в судове засідання не з`явились.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.01.2020 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03.02.2020) у даній справі позов задоволено частково. Скасовано рішення 12-ої сесії 5-го демократичного скликання Вовчинецької сільської ради від 29.02.2008 «Про продаж земельної ділянки АТВТ «Родон». Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.08, укладений між Вовчинецькою сільською радою та Акціонерним товариством відкритого типу "Родон". В іншій частині позову - відмовлено.

20.01.2020 (згідно відтиску календарного штемпеля відділення поштового зв`язку м. Івано-Франківськ на конверті поштового відправлення №248) до господарського суду звернулася Вовчинецька сільська рада із заявою №02.2-15/30 від 17.01.2020, у якій просить суд ухвалити у даній справі додаткове рішення про розподіл судових витрат понесених нею під час розгляду даної справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що за звернення до апеляційної та касаційної інстанції сільською радою сплачувались судові збори у визначених законодавством порядку та розмірі (докази про що містяться у матеріалах справи), питання про повернення яких і просить вирішити колегію суддів. На обґрунтування поданої заяви заявником жодних доказів понесених ним судових витрат не долучено.

З огляду на приписи статті 244 Господарського процесуального кодексу України, колегією судів для розгляду вказаної заяви призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №909/1345/14 на 03 лютого 2020 на 12:00год, про що винесено відповідну ухвалу від 27.01.2020. Вказаною ухвалою також запропоновано заявнику надати детальний розрахунок понесених ним судових витрат та докази їх сплати.

В судове засідання 03.02.2020 представник заявника не з`явився, витребуваних судом доказів не надав, будь яких інших клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не заявив, також не повідомив причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час та місце проведення якого був повідомлений у відповідності до ст.242 ГПК України шляхом направлення ухвали суду від 27.01.2020 на адресу Вовчинецької сільської ради. Згідно з даними офіційного веб-сайту ПАТ Укрпошта (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) щодо відстеження відповідного рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення за штрих кодовим номером 296 ухвала від 27.01.2020 адресатом отримана 31.01.2020.

Представники прокуратури, відповідача 2 та третіх осіб заперечень по суті поданої заяви суду не надали, про час та місце розгляду поданої відповідачем 1 заяви були повідомлені належним чином.

Зважаючи на процесуальну обмеженість строку розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, визначеного ч.3 ст.244 ГПК України (10 днів), з огляду на належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду заяви, відсутність заяв, клопотань, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву в даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву Вовчинецької сільської ради №02.2-15/30 від 17.01.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі 909/1345/14, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що вона (заява) підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінювати, проте він має право виправити деякі його недоліки, не пов`язані з його законністю і обґрунтованістю, зокрема, неповноту. Додаткове рішення за своїм змістом не може відрізнятися від основного рішення та долучається до нього.

Таким чином, якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті ст.244 ГПК України, має право прийняти додаткове рішення зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.16 позов задоволено частково: скасовано рішення Вовчинецької сільської ради від 29.02.08, яким погоджено звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 6,3201 га по вул.Вовчинецькій, 225, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.08, укладений між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; в частині позову про скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 07.02.08 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки площею 6,3201 га по вул.Вовчинецькій,225, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради в оренду АТВТ "Родон"; визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.08, укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 090030118, виданий АТВТ "Родон" 04.06.08, в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2016р. у справі №909/1345/14 присуджено до стягнення з Вовчинецької сільської ради та АТВТ "Родон" в доход Державного бюджету України по 1378,00 грн судового збору з кожного із відповідачів.

Вовчинецька сільська рада, не погоджуючись з ухваленим рішенням суду в частині задоволених позовних вимог та додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2016р. звернулась з відповідною апеляційною скаргою до апеляційної інстанції, за результатами розгляду якої постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 рішення суду першої інстанції від 01.12.2016 залишено без змін з тих же підстав, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2016р. у цій справі змінено в частині суми судового збору, що підлягає до стягнення, визначивши її у розмірі 1218 грн. На виконання вказаної постанови Господарським судом Івано-Франківської області 27.09.2017 видано відповідні накази, однак у матеріалах справи відсутні, а заявником не подані докази їх виконання, у тому числі і шляхом примусового стягнення названої суми з Вовчинецької сільської ради.

В подальшому 14.09.2017 через Львівський апеляційний господарський суд Вовчинецькою сільською радою подано касаційну скарги на рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 рішення місцевого суду та постанову апеляційної інстанції скасовано, а справу №909/1345/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області. При цьому, у тексті названої постанови зазначено, що оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України не здійснювався.

20.01.2020 Вовчинецька сільська рада звернулася із заявою №02.2-15/30 від 17.01.2020 до господарського суду, у якій просить суд ухвалити у даній справі додаткове рішення про розподіл судових витрат понесених нею під час розгляду даної справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Судом встановлено, що Вовчинецькою сільською радою за час розгляду даної справи сплачено судового збору:

- за подання апеляційної скарги - 2706,40грн згідно квитанції №166 від 22.12.2016 (а.с. 177, том 9) та 4059,59 грн згідно квитанції №143 від 27.01.2017 (а.с. 201, том 9);

- за подання касаційної скарги - 7308 грн згідно платіжного доручення №227 від 11.09.2017(а.с.20, том11).

Враховуючи викладені вище обставини, а також наведені норми законодавства, що регулюють порядок розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне повернути Вовчинецькій сільській раді з Державного бюджету України 7308 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, а відтак заява відповідача 1 підлягає частковому задоволенню. В частині повернення заявнику витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги колегія суддів відмовляє у їх задоволенні з урахуванням обставин скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 постановою Верховного Суду від 04.04.2018.

Крім того, оскільки, ухвалюючи рішення у даній справі від 17.01.2020, господарським судом не прийнято рішення щодо розподілу судового збору, колегія суддів вважає за необхідне з власної ініціативи на підставі статті ст.244 ГПК України здійснити такий розподіл, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон №3674-VI) в редакції, чинній станом на день звернення із даною позовною заявою (28.11.2014), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI в названій редакції за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати, а у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз.2 ч.3 ст. 6 Закону №3674-VI).

Предметом позову у даній справі позивачем визначено такі немайнові вимоги:

1) скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 07.02.08 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки площею 6,3201 га по вул.Вовчинецькій,225, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради в оренду АТВТ "Родон";

2) скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 29.02.08, яким погоджено звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 6,3201 га по вул.Вовчинецькій,225, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради;

3) визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.08 укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон";

4) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.08 укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон";

5) визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 090030118, виданий АТВТ "Родон" 04.06.08.

Станом на час подання позовної заяви у даній справі органи прокуратури були звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір при поданні позовної заяви не був сплачений.

Таким чином, при розрахунку розміру судового збору, який повинен був бути сплачений при поданні позовної заяви у листопаді 2014 року, колегією суддів враховано, що відповідно до статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VII мінімальна заробітна плата була встановлена в розмірі 1218,00 грн в місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України в редакції, чинній станом на день ухвалення додаткового рішення у даній справі, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З огляду на викладене вище, враховуючи обставину звільнення прокурора від сплати судового збору при зверненні з даною позовною заявою до суду, колегія суддів, керуючись нормами статті 129 ГПК України, з власної ініціативи вважає за необхідне прийняти в цій частині додаткове рішення про стягнення з відповідачів : Вовчинецької сільської ради та АТВТ "Родон", у рівних частинах пропорційно розміру задоволених позовних вимог в доход Державного бюджету України по 1218,00 судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.123, 124, 129, 221, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Вовчинецької сільської ради №02.2-15/30 від 17.01.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №909/1345/14 - задовольнити частково.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Вовчинецької сільської ради (вул.Вовчинецька, 39, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради, 76491, ) 7308 (сім тисяч триста вісім) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги згідно платіжного доручення №227 від 11.09.2017.

3. В іншій частині заяви - відмовити.

4. Стягнути з Вовчинецької сільської ради (76491, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с.Вовчинець, вул.Вовчинецька, 39; ) в доход Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з Акціонерного товариства відкритого типу "Родон" (76006, м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька, 225; ) в доход Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку і строки, визначені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 05.02.2019

Головуючий суддя Н.М. Бурда

Судді: Н.О.Андрусик

С.Г.Стопник