РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2020Справа № 910/12528/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРОРА" (вул.Рейтарська, буд.35- А, м.Київ, 01034, )

до 1)Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (вул. Січових Стрільців, буд.15, м. Київ, 04053, )

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОЛЬЦ-ТРАНС" (вул. Квіткова, буд.10, м.Львів, 79019, )

про визнання недійсними результатів торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засіданні

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРОРА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОЛЬЦ-ТРАНС" про визнання недійсними результатів торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися якщо на участь у відкритих торгах було зареєстровано лише одного потенційного покупця в зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними результати торгів та визнанню недійсним договору купівлі-продажу укладеного як наслідок недійсних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2019.

10.10.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

11.10.2019 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує, що ТОВ «Шольц-Транс» був єдиним потенційним покупцем (учасником) електронних торгів, що є порушенням п.6 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №388 від 24.03.2016, що в свою чергу відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України, є підставою для визнання недійсним результатів відкритих торгів. Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №388 від 24.03.20016, на яке посилається позивач регламентує проведення класичного аукціону, а не аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової ціни (стартової) ціни лоту («голландського аукціону»), саме який було проведено 06.11.2018 та результати якого оспорює позивач, тому відсутні підстави вважати недійсними договори відступлення права вимоги.

Ухвалою суд від 15.10.2019 відкладено підготовче засідання на 13.11.2019.

Ухвалою від 18.11.2019 розгляд справи призначено на 04.12.2019.

04.12.2019 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про залучення третьої особи та заяву про зміну підстав позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 підготовче судове засідання відкладено на 18.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, залучено ТОВ "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.20.

19.12.2019 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, заперечення на заяву про зміну підстав позову, заперечення на заяву позивача про залучення третьої особи, які залишені без розгляду, оскільки, нормами частини 2 статті 207 ГПК України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відповідач 2 пропустив строк подання додаткових матеріалів, суд дійшов висновку про залишення зазначених документів без розгляду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, представник відповідача 2 в судовому засіданні 15.01.2020 заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача 1 в засідання суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.120 ГПК України, ухвала суду від 18.12.2019 отримана відповідачем 1 - 26.12.2019.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 15.01.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Правління Національного банку України №83 від 05.02.2015 визнано Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "НАДРА" (далі - ПАТ "КБ "НАДРА", відповідач 1) неплатоспроможним та рішенням виконавчої дирекції Фонду №26 від 05.02.2015 з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, яка була продовжена до 05.06.2015 включно відповідно до рішення Фонду №85 від 23.04.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №356 від 04.06.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА", виконавчою дирекцією Фонду №113 від 05.06.2015 "Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №2 від 05.01.2016 затверджено положення про комітет з питань організації продажу активів та делегувано зазначеному комітету повноваження виконавчої дирекції Фонду.

11.07.2018 рішенням Фонду №1629 були затверджені умови продажу активів відповідача-1, зокрема права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, укладеним ПАТ "КБ "Надра" із Закритим акціонерним товариством "Корвет" (далі - ЗАТ "Корвет").

Вказані кредитні договори були забезпечені договором іпотеки від 09.10.2013 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. та зареєстрований за №1283) укладеним між ПАТ "КБ "Надра" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корора" (далі - ТОВ "Корора", позивач), об`єктом іпотеки якого є нерухоме майно - майновий комплекс готелю "Алушта", загальною площею 7 400,8 кв.м., розташований за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. Жовтнева, буд. 50.

Так, на офіційному веб-сайті Фонду була розміщена інформація щодо проведення 06.11.2018 аукціону з продажу права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007 разом з вимогами щодо забезпечення. Вказаному активу (майну) був виданий публічний паспорт активу та присвоєно номер лоту №F51GL29751.

За результатами електронних торгів, проведених 06.11.2018, відповідач-2 визнаний переможцем зазначеного аукціону з продажу вказаного лоту, про що був сформований протокол №UА-ЕА-2018-10-09-000001-b від 06.11.2018. Даний протокол був підписаний представником відповідача-2 (учасник та переможець електронних торгів), головою ради Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" (оператор, через електронний майданчик якого переможець набув право участі електронних торгах) та уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" відповідно.

За результатом відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, проведених 06.11.2018, оформлених протоколом №UА-ЕА-2018-10-09-000001-b від 06.11.2018, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН", 04.12.2018 банком було відчужено за договором №21/1/2004/840-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 купівлі-продаду (відступлення прав) вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Шольц-Транс» права вимоги до позивальника за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії з вільним режимом кредитування №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, на забезпечення яких було укладено договір іпотеки. Таким чином, на думку позивача стороною договору іпотеки від 09.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазуром Р.Л. та зареєстровано за №1283, є ТОВ «Шольц-Транс».

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) мотивовані тим, що:

- відкриті торги (аукціон) відповідно до п.6 VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №388 від 24.03.2016, не можуть вважатися такими, що відбулися, якщо для участі у відкритих торгах (аукціону) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника), що в свою чергу є підставою для визнання недійсними результатів торгів відповідно до ст. ст. 203,215 ЦК України;

- відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Шольц-Транс» суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. ТОВ «Шольц-Транс» не є фінансовою установою або спеціальною установою, яка має право на здійснення фінансових оперецій, то придбання ним права вимоги за кредитними договорами: 21/1/2004/804-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 суперечить ч.3 ст.512, ст.1054 ЦК України.

- наявність недостовірної та спотвореної інформації станом на день публікації оголошення про проведення відкритих торгів та станом на день формування Публічного паспорту активу відносно ЗАТ «Корвет», а саме: недостовірна інформація щодо наявності відносно ЗАТ «Корвет» порушеної справи про банкруцтво.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає, що відкриті торги (аукціон) з продажу майнових прав, оформлені протоколом №UА-ЕА-2018-10-09-000001-b від 06.11.2018 є такими, що проведені з порушенням вимог законодавства і разом з укладеним на їх підставі договором підлягають визнанню недійсними.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 2, 3 статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл. Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом гарантування. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб`єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом гарантування. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб`єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Згідно із ч. 6 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно (активи) банку або кількох банків може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Так, Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №388 від 24.03.2016, визначений Порядок організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується (далі - Положення в редакції на час спірних правовідносин).

Пунктом 1 Розділу VI Положення передбачено, що на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується:

- основні засоби;

- майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу;

- майно банку, щодо обороту якого встановлене обмеження;

- дебіторська заборгованість;

- право вимоги.

Згідно з п. 5.11 Розділу VI Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №2 від 05.07.2012, реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.

Як вбачається з оголошення з продажу права вимоги за кредитними договорами 21/1/2004/840-Е/40 та 25/5/2007/840-К/84 продаж відбудеться саме з «голландського аукціону».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб рішенням виконавчої дирекції № 4387 від 28 вересня 2017 року затвердив Регламент роботи електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції для продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються.

Зазначена норма є спеціальною нормою, яка регламентує проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту.

Зазначеним регламентом зняті обмеження щодо кількості учасників аукціону. За цією моделлю аукціон буде вважатися таким, що відбувся, якщо участь у ньому візьме хоча б один учасник, який зробить ставку. При цьому, приєднатися до торгів можна навіть у день аукціону після його початку.

При цьому слід зазначити, що Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 року, на яке посилається позивач, регламентує проведення класичного аукціону, а не аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту («голландського аукціону»), саме який було проведено 06.11.2018 року та результати якого оспорює позивач.

Отже, твердження позивача, що відкриті торги не можуть вважатися такими, що відбулися, якщо для участі у відкритих торгах (аукціону) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника) не приймаються судом до уваги.

На думку позивача, відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ШОЛЬЦ- ТРАНС» суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. При обґрунтуванні своєї правової позиції позивач посилається на практику Верховного суду України, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11.

Однак, зазначена практика Верховного суду України не може бути застосована у даному судовому спорі, оскільки при укладенні оспорюваних договорів та проведенні оспорюваних торгів сторони керувались Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 року.

Відповідно до п. 5.11 зазначеного Положення реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу.

При цьому, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.11.2016 року № 2526 у пункті 5.11 главі 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року N 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за N 1581/21893, слова "між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)" виключено.

З наведеного вбачається, що Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку до участі у відкритих торгах з продажу майна неплатоспроможного банку допускається участь будь-якої особи.

Глава 47 ЦК України регулює загальні положення про зобов`язання, зокрема, положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов`язанні.

Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки стаття 656 ЦК України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми цивільного права не встановлюють суб`єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов`язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №910/7038/17, а також в інших справах з аналогічним предметом спору, зокрема, у Постанові Верховного суду України від 20.05.2019 року у справі № 752/1183/16.

Щодо твердження позивача про наявність недостовірної та спотвореної інформації станом на день публікації оголошення про проведення відкритих торгів та станом на день формування публічного паспорту активу відносно ЗАТ «КОРВЕТ», слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу VI Положення №388 від 24.03.2016 продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ЕТС.

Згідно з п. 1 розділу V вказаного Положення протягом п`яти робочих днів після прийняття рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення.

Згідно з розділом ІІ Положення публічний паспорт активу (майна) - це сукупність інформації щодо активів (майна) банку, що ліквідується, яка оприлюднюється з метою залучення якомога більшої кількості потенційних покупців з урахуванням вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Закону України "Про захист персональних даних".

Додаток 9 Положення №388 від 24.03.2016 передбачає складові публічного паспорту активу (майна), а саме: найменування банку; основні дані за кредитом; стан претензійно-позовної роботи та роботи щодо стягнення заборгованості; інформацію щодо забезпечення кредиту, у тому числі опис застави забезпечення (без зазначення найменування/прізвища, ім`я та по батькові, місцезнаходження/місця проживання, фінансового стану, крім стадії банкрутства або санації); інформацію про наявність поручителів, у тому числі майнових поручителів; інші чинники, що впливають на якість активу кредиту (його забезпечення), у тому числі місце надання / місцезнаходження предмета застави.

Отже, зі змісту пункту 9 вказаного Положення вбачається, що у публічному паспорті активу зазначається стисла інформація щодо активу, який виставляється на продаж.

Як вбачається з публічного паспорту лоту №F51GL29751, за яким на продаж було виставлене право вимоги відповідача-1 за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, що забезпечувалось договором іпотеки від 09.10.2013, містило інформацію щодо порядку участі у відкритих торгах (аукціону) по зазначеному об`єкту нерухомого майна, інформацію про вибраний спосіб та порядок продажу.

При цьому, в оголошенні були зазначені всі передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відомості, а саме: спосіб продажу, номер лота, найменування активу, початкова ціна продажу лоту, суму гарантійного внесену, час проведення аукціону та місце проведення.

Крім того в оголошенні було зазначено про можливість ознайомлення з активом (об`єктом продажу) та вказано відповідні контакті телефони.

Суд погоджується з твердженнями відповідача2, що інформаційне повідомлення містило інформацію можливості ознайомлення з майном та не позбавляло потенційних покупців, в тому числі і позивача, можливості звернення до Фонду для проведення огляду майна та уточнення всієї необхідної інформації.

Тому суд не погоджується з твердженням позивача про недостовірність вказаної інформації у публічному паспорті активу, оскільки інформація має короткий опис та у випадку зацікавлення потенційні покупці даного лоту мають можливість звернутися до Фонду для отримання більш детальної інформації щодо нього. В той же час, чинне законодавство України не містить обов`язкових вимог звернення зацікавлених осіб щодо об`єкту продажу на відкритих торгах до осіб з метою отримання висновку стостовно комерційної привабливості за публічним паспортом активу.

Окрім того, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а підприємництво, в свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, саме на позивача покладається обов`язок і право здійснити самостійну, на власний розсуд оцінку привабливості об`єкта продажу (здійснити збір та оцінку і додаткової інформації) та прийняти рішення про участь чи не участь в аукціоні. За таких обставин, відповідальність за прийняття рішення про не участь в аукціоні (і всі ризики такого рішення) покладається саме на позивача.

Позивач, не довів суду наявність з боку відповідача 2 порушень Положення №388 від 24.03.2016 в частині організації продажу активу ПАТ "КБ "Надра" (права вимоги за кредитною угодою №21/1/2004/840-Е/40 від 12.03.2004 та кредитним договором про надання кредитної лінії №25/5/2007/840-К/84 від 15.08.2007, що забезпечені договором іпотеки) на електронному аукціоні, що відбувся 06.11.2018 (лот №F51GL29751), а також не довів факту свого порушеного права. Враховуючи, що суд дійшов висновку про недоведеність підстав для визнання відкритих торгів (аукціону) недійсними, то похідні вимоги про визнання недійсним укладеного за результатами торгів договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст.78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 передбачено, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2020

Суддя Н.І. Ягічева