ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10.02.2020м. ДніпроСправа № 904/702/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроруст", м. Дніпро

про стягнення 15 000,04 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алан" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроруст" про стягнення 15 000,04 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в межах договору поставки від 01.11.2013 № 3 відповідач у період з 26.02.2016 по 27.06.2019 (далі - спірний період) поставив йому товар на загальну суму 5 420 410,85 грн. За отриманий товар позивач фактично сплатив 5 473 289,33 грн, тобто на 52 878,48 грн більше від належної суми, з яких відповідач за платіжними дорученнями № 15464 від 08.08.2019 та № 27 від 03.10.2019 повернув йому лише 37 878,44 грн.

Залишок не повернутої суми становить 15000,04 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача з підстав статті 1212 Цивільного кодексу України.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та правові підстави позову.

За частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не повністю повернуто йому грошові кошти, які були надмірно сплачені ним на користь відповідача за поставлений товар, однак жодного доказу на підтвердження оплати цього товару не надає. При цьому позивач посилається лише на односторонній акт звірки розрахунків, підписаний та скріплений печаткою зі свого боку. Втім такий акт не містить посилань на платіжні доручення чи інші розрахункові документи (первинні документи) про перерахування фактично сплаченої позивачем суми за спірний період - 5 473 289,33 грн, відображає лише дати частково сплаченої ним суми - 448 157,04 грн за період з 03.06.2019 по 30.09.2019 на загальну суму 448 157,04 грн та містить посилання на кредитові обороти з боку відповідача на загальну суму 433 175,00 грн, з яких:

194 084,49 грн - початкове сальдо станом до 03.06.2019 (без будь-якого пояснення щодо початку його виникнення та зазначення видаткових накладних на цю суму);

37 878,44 грн - повернуті відповідачем кошти за платіжними дорученнями № 15464 від 08.08.2019 (15000,00 грн) та № 27 від 03.10.2019 (22878,44 грн), які до позову не долучені, про що відповідальними працівниками апарату суду складено акт № 95/2020 від 06.02.2020;

201 212,07 грн - сума поставки товару за період з 06.06.2019 по 27.06.2019.

Крім того, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" за своєю правовою природою зазначений акт не є первинним документом, а відтак і допустимим доказом, що може підтверджувати господарську операцію.

Отже, цей акт має інформативний характер, що потребує доказування.

За змістом пунктів 3, 5 частини третьої статті 162 цього Кодексу позовна заява повинна містити також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів.

У доданому до позову розрахунку, визначаючи заявлену до стягнення суму, позивач зазначає загальну суму поставленого товару та загальну суму оплати цього товару без посилань на номери, дати видаткових накладних, за якими здійснена надмірна сплата товару та платіжних доручень чи інших розрахункових документів, за якими здійснена надмірна сплата товару.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати отриманого товару та обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми із зазначенням доказів - видаткових накладних, платіжних чи інших розрахункових документів із посиланням на їх обов`язкові реквізити (номери, дати, суми).

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алан" залишити без руху.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Алан" протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду (в копіях - відповідачу, докази надсилання надати суду):

- доказів на підтвердження оплати товару за спірними видатковими накладними;

- обґрунтованого розрахунку із зазначенням належних та допустимих доказів - видаткових накладних, платіжних чи інших розрахункових документів із посиланням на реквізити відповідних документів (номери, дати, суми);

- платіжних доручень № 15464 від 08.08.2019, № 27 від 03.10.2019.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.02.2020 й оскарженню окремо від рішення суду не підлягає не підлягає.

Суддя І.І. Колісник