ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.20 Справа № 917/2080/19

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Пасічного Володимира Миколайовича, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси", 36020, м. Полтава, вул. Соборності, 19,

про стягнення 117149,84 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Бойченко Л.О.

Представники сторін:

представник позивача: Афромєєва В.В., паспорт КО № 787547 від 04.06.09р.

представник відповідача: не з`явився

Фізична особа-підприємець Пасічний Володимир Миколайович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси" про стягнення 117 149,84 грн. заборгованості по Договору про надання охоронних послуг №26-03-2019 від 26.03.2019р., з яких: заборгованість за надані послуги з охорони - 114 000,00 грн., пеня - 2 837,10 грн., 3% річних - 270,74 грн., інфляційні втрати - 42,00 грн.

Ухвалою від 06.12.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, призначити справу для розгляду по суті у судовому засіданні на 09.01.2020 р., викликати учасників справи у судове засідання, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

26.12.19р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 14321) за актом №18 від 22.11.2019р., в якій він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси" заборгованість за надані послуги з охорони в розмірі 158 592,08 грн., з яких: сума основного боргу становить - 152 400,00 грн., пеня - 5 541,10 грн., 3% річних - 548,98 грн., інфляційні втрати - 102,00 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2019р. заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято судом, подальший розгляд справи здійснюється у межах заявлених позовних вимог з урахуванням збільшення.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи та про дату, час, місце проведення судового засідання, відзив на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, оскільки містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 30.01.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Фізичною особою - підприємцем Пасічним Володимиром Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси" 26 березня 2019 року укладено Договір про надання охоронних послуг №26-03-2019 (далі - Договір).

За умовами Договору, Виконавець (ФОП Пасічний В.М.) зобов`язується надавати послуги з охорони об`єктів Замовника (ТОВ "Союз-Будресурси"), а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх відповідно до умов Договору. Детальні характеристики об`єктів відображатимуться в Акті приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна щомісячна вартість послуг Виконавця з охорони об`єкта складає 36 000,00 грн., без ПДВ. Зміна ціни договору може бути переглянута за погодженням Сторін та за умови укладення додаткової угоди до цього Договору, яка після її підписання стає невід`ємною частиною Договору (п.2.2 Договору).

Підтвердженням фактичного надання Виконавцем послуг відповідно до Договору є двосторонній "Акт надання послуг", який Виконавець щомісячно надає на підпис Замовнику не пізніше 3 (третього) числа місяця, наступного за звітним, та який підписується обома Сторонами (п.2.3 Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору, Замовник не пізніше 2 (двох) робочих днів з моменту отримання Акта надання послуг з охорони Об`єкта, у разі відсутності заперечень, підписує наданий Акт та повертає один примірник Виконавцеві.

Пунктом 2.6 Договору встановлено, що вартість послуг сплачується Замовником до 15 числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на рахунок Виконавця згідно виставленими Виконавцем рахунками.

Якщо протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання Акта наданих послуг Замовник не підписав Акт наданих послуг з охорони Об`єкта і не надав обгрунтованої претензії, послуги вважаються наданими Виконавцем у повному обсязі, а Акт наданих послуг з охорони Об`єкта - прийнятий Замовником (п.2.7 Договору).

На виконання умов Договору між сторонами 26.03.2019 року було підписано Акт про початок надання послуг з охорони та Акт приймання передачі Об`єкту охорони.

В подальшому між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 від 30.08.2019р., якою внесено зміни до п. 2.1 Договору, а саме "Щомісячна вартість послуг Виконавця з охорони Об`єкта з 01 вересня 2019 р. складає 54 000,00 грн. без ПДВ"

Позивач вказує, що на виконання умов укладеного договору позивач надав послуги з охорони об`єкта за період з 01.08.2019 р. по 23.12.2019 р. на загальну суму 182 400,00 грн.

Проте, в обумовлені Договором строки відповідач надані позивачем послуги оплатив частково, що підтверджується платіжним дорученням №315 від 13.11.2019р. на суму 30 000,00 грн.

Оскільки в обумовлені Договором строки відповідач надані позивачем послуги в повному обсязі не оплатив, за ним виникла заборгованість в сумі 152 400,00 грн. Крім того, позивач за прострочення оплати послуг охорони заявив до стягнення з відповідача 5 541,10 грн. - пені, 548,98 грн. - 3% річних та 102,00 грн. - інфляційні втрати.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Спір у справі виник, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати робіт за договором.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться. Кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт надання позивачем послуг, відповідно до укладеного між сторонами Договору, підтверджується наступними Актами здачі-приймання робіт: №ОУ-00000012 від 31.08.2019р. на суму 36 000,00 грн., №ОУ-00000016 від 30.09.2019р. на суму 54 000,00 грн., №ОУ-00000017 від 31.10.2019р. на суму 54 000,00 грн., №ОУ-00000018 від 22.11.2019р. на суму 38 400,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За п.2.6 Договору, вартість послуг сплачується Замовником до 15 числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на рахунок Виконавця згідно виставленими Виконавцем рахунками.

В порушення договірних зобов`язань та вказаних правових норм відповідач заборгованість перед позивачем погасив частково в розмірі 30 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №315 від 13.11.2019р. Залишок основного боргу відповідача перед позивачем становить 152 400,00 грн.

Відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення, строк виконання зобов`язання з оплати вартості наданих послуг з охорони у розмірі 152 400,00 грн. з огляду на п.2.6 договору є таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 5.13 Договору сторони узгодили, що у випадку несплати або неповної оплатити Замовником послуг Виконавця, Виконавець нараховує, а Замовник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу протягом всього строку прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції.

Позивачем нараховано відповідачеві пеню:

- за період з 16.09.2019р. по 23.12.2019р. по Акту №ОУ-00000012 на суму 6 000 в розмірі 510,08 грн.;

- за період з 16.10.2019р. по 23.12.2019р.по Акту №ОУ-00000016 на суму 54 000 в розмірі 3 126,08 грн.;

- за період з 16.11.2019р. по 23.12.2019р.по Акту №ОУ-00000017 на суму 54 000 в розмірі 1 677,70 грн.;

- за період з 16.12.2019р. по 23.12.2019р.по Акту №ОУ-00000018 на суму 38 400 в розмірі 227,24 грн.

Загальний розмір нарахованої пені становить 5 541,10 грн.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення пені суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір пені відповідає вимогам п. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", вимоги про його стягнення є правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно розрахунків, що додані до позовної заяви, сума інфляційних нарахувань становить 102,00 грн. та 3% річних 548,98 грн..

Судом здійснено перевірку розміру нарахованих позивачем суми інфляційних нарахувань та 3% річних за період нарахування з 16.09.2019р. по 23.12.2019р. та встановлено, що сума нарахувань є правомірними. Перевірка розрахунків здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи "Ліга.Закон Еліт".

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні спору судом враховано, що матеріали справи не містять будь-яких заперечень відповідача щодо вказаних позивачем обставин та наданих доказів, зокрема, заперечень щодо розміру заборгованості, зазначеного позивачем, розміру і порядку нарахувань.

Також, не надано будь-яких доказів на спростування факту укладання договору та визначеного у позовній заяві обсягу зобов`язань відповідача за цим договором.

За даних обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання, які прийнято ним на себе за умовами договору щодо сплати коштів.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Будресурси" (36020, м. Полтава, вул. Соборності, 19, ) на користь Фізичної особи - підприємця Пасічного Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором про надання охоронних послуг №26-03-2019 від 26.03.2019р. в розмірі 158 592,08 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 152 400,00 грн., пеня у розмірі 5 541,10 грн., 3% річних у розмірі 548,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 102,00 грн. та 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.02.2020р.

Суддя Киричук О.А.