ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 Справа № 912/1451/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65, зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від позивача: - Кубрак О.О., посвідчення №8530/10 від 28.112019, ордер серії КС №650797 від 13.01.2020, адвокат;

- Ціка В.Г., посвідчення №001064 від 15.05.2019, довіреність №7 від 10.01.2020, адвокат;

- від позивача: Дмитренко Є.В., довіреність №8 від 14.01.2020, трудовий договір б/н від 13.01.2020, адвокат

від відповідача: Юрковська А.О., посвідчення №348 від 04.01.2019, ордер серії ВА №1000202 від 19.06.2019, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19 (суддя Бестаченко О.Л.; рішення ухвалене у місті Кропивницький, повне рішення складено 19.09.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель", м.Ковель, Волинська область

до Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром", м.Світловодськ, Кіровоградська область

про стягнення суми 692579,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бренвель" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення 514 566,00 грн. коштів сплачених за товар неналежної якості, 77500,00 грн. витрат пов`язаних із транспортуванням товару зі складу продавця, 19296,23 грн. інфляційних втрат, 6259,38 грн. - 3 % річних і 74957,46 грн. пені, з покладенням на відповідача витрат на правову допомогу у сумі 36567,00 грн., проведення експертизи у сумі 162988,20 грн. та інших судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору купівлі-продажу від 07.05.2018 № 15 з виготовлення і поставки залізобетонних виробів неналежної якості.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" 475222,00 грн., з них: 397722,00 грн. - грошові кошти, які були сплачені за товар неналежної якості, 77500,00 грн. - витрат, пов`язаних із транспортуванням товару зі складу продавця.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" судові витрати у розмірі 144062,50 грн., з них: 7128,72 грн. - судовий збір, 111842,50 грн. - витрати на проведення експертного дослідження, 25092,28 грн. - витрати на правову допомогу.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" 9414,00 грн. судових витрат.

Означене рішення вмотивовано судом тим, що із обставин справи встановлено, що відповідач не довів відсутність своєї вини у виготовленні полурам з дефектом зварювання деталей, витрати позивача на транспортування підтверджено належними доказами, тому з відповідача підлягає стягненню грошові кошти в сумі 397722,00 грн., які були сплачені за товар неналежної якості, та в сумі 77500,00 грн. - витрат, пов`язаних із транспортуванням товару зі складу продавця. В іншій частині позову судом відмовлено, оскільки решта товару не мало дефектів.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач (ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Відшкодувати на користь ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" понесені витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а також витрати на проведення експертного дослідження та на правову (правничу) допомогу за рахунок ТОВ "Бренвель".

Підставами для скасування рішення відповідач вважає порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідач зазначає, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення коштів сплачених за товар неналежної якості, судом проігноровано доводи ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром", яке з урахуванням всіх обстежень і випробувань продукції наголошувало і підтвердило відповідними доказами, що поставлені за договором напіврами за своїми якісними показниками міцності за всіма випробуваннями фактично перевищують ті показники якості по міцності, які закладені проектувальниками в типову серію 1.822.1-5. При цьому, заміна проектного методу зварювання відбулася на допустимий згідно з ДСТУ БВ.2.6.-169:2011,ДБН В 2.6-98:2009, та оптимально придатний для даного класу арматури.

Враховуючи норми статей 224, 225 Господарського кодексу України скаржник заперечує проти стягнення збитків, оскільки на його думку не відбулося порушення умов договору купівлі-продажу і не доведена вина продавця.

Відповідач не погоджується також із стягненням суми вартості транспортування усієї партії товару, тоді як судом досліджено і надано оцінку лиш пошкоджених конструкцій і стягнуто з відповідача вартість саме пошкодженої частини партії товару.

Крім того, відповідач посилається на порушення судом частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Судом не задоволено заяву відповідача про відкладення розгляду справи від 12.09.2019 та помилково зроблено висновок, що матеріали справи містять достатньо документів для вирішення спору по суті, а відтак справу можливо розглянути за відсутністю представника відповідача, чим грубо порушив процесуальне право останнього на доступ до судового процесу, надання пояснень по суті спору і участі у судових дебатах.

Позивач (ТОВ "Бренвель") у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач зауважує, що за умовами укладеного договору вся поставлена продукція повинна бути виготовлена у відповідності до замовлення покупця у відповідності до Специфікації №2, Креслень №2 і вимогам чинного законодавства, що встановлені для даного виду продукції. Виконане зварювання не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.6-169:2011, оскільки при здійсненні такого типу зварювання необхідно було використовувати дві накладки, сумарна довжина зварювальних швів кожного з стрижнів коротишів повинна дорівнювати 144 мм.

Позивач вказує, що за результатами експертного дослідження, зокрема, встановлено, що відповідач виготовив продукцію, яка не відповідає замовленню позивача і виготовлена з порушенням процедури зварювання навіть за тим способом, який обрав відповідач. Відповідач самостійно, без отримання дозволу позивача змінив технічні особливості конструкції та здійснив її виготовлення не у відповідності до замовлення позивача.

Як наголошує позивач, недоліки товару щодо якості та невідповідності були наявні до передачі товару покупцеві, про що було відомо продавцю до передачі товару та, що визнається відповідачем. Факт невідповідності переданого товару замовленню та якості є доведений. У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив той факт, що товар не відповідає серії замовлення, адже використана інша арматура та спосіб зварювання.

Позивач також зазначає, що доводи відповідача в частині порушення судом права на забезпечення явки свого представника є необґрунтованими і не підтвердженими жодними доказами. Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником справи на загальних підставах. Крім того, дата судового засідання була погоджена з представником відповідача у попередньому судовому засіданні, що підтверджується аудизаписом судового засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.11.2019 о 12:00 год.

27.11.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2019 о 12:00 год., про що постановлено ухвалу.

За розпорядженням керівника апарату суду від 18.12.2019, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Орєшкіної Е.В. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №912/1451/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 визначеною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19 прийнято до свого провадження.

18.12.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.01.2020 о 12:00 год.

В судовому засіданні 15.01.2020 оголошено вступну і резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бренвель" (Покупець) і Товариством з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу №15 від 07.05.2018, за яким Постачальник зобов`язався виготовити залізобетонні вироби та поставити їх у власність Покупцю згідно креслень, наданих покупцем та які є невід`ємною частиною до даного договору, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити залізобетонні вироби у кількості, в терміни та за цінами, встановленими Специфікаціями, які є невід`ємною частиною договору.

Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що якість продукції повинна відповідати нормам ДСТУ, технічним вимогам, що передбачені чинним законодавством України і технічному паспорту, яким Постачальник супроводжує продукцію (в разі поставки партіями - кожну партію продукції). Постачальник зобов`язався надати Покупцю документи, які підтверджують якість продукції.

Відповідно до пункту 4.3. договору гарантійний термін по даному Договору, на протязі якого Постачальник гарантує якість продукції складає один рік з моменту отримання товару Покупцем та підписання сторонами видаткової накладної на отриману продукцію.

Пунктом 4.8. договору передбачено, що протягом 10 днів з моменту отримання продукції та у випадку виявлення дефекту протягом гарантійного терміну, або невідповідності Продукції стандартам, Покупець направляє рекомендований лист з повідомленням Постачальнику про направлення уповноваженого представника для складання Акту рекламації. Постачальник зобов`язаний направити свого представника на протязі 3 днів з моменту отримання листа.

За пунктом 4.12. договору Постачальник буде вважатися таким, який виконав зобов`язання з поставки товару, якщо він поставив товар в місце, зазначене у замовленні Покупця з усією супроводжувальною документацією, яка вимагається за чинним законодавством України та даним договором, якщо внаслідок прийому було встановлено, що товар повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України, умовам, визначеним у замовленні Покупця, та іншим умовам даного Договору.

В пункті 5.1. договору сторонами погоджено, що оплату по даному договору здійснює Покупець таким чином:

- 70% оплати партії замовленої продукції замовленої продукції Покупець проводить на умовах передоплати протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунків від Постачальника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника;

- в подальшому для виконання договору Покупець сплачує продукцію в розмірі 30% за виготовлену партію Виконавцем протягом 5 банківських днів з моменту виготовлення продукції;

- умови оплати можуть бути змінені. Зміни умов оплати будуть зазначені у специфікації до договору.

Сторонами також складена і підписана 07.05.2018 Специфікація №1 до договору (Додаток №1).

В подальшому Додатковою угодою до договору від 23.05.2018 Специфікація №1 визнана недійсною. Договір доповнено Специфікацією №2 (Додаток №2 до договору) (а.с.17 т.1).

Відповідно до Специфікації поставці підлягали наступні залізобетонні вироби:

- полурама 2Р21-1а в загальній кількості 18 шт. та вартістю 229455,00 грн. (без ПДВ);

- полурама 2Р21-1б в загальній кількості 4 шт. та вартістю 50990,00 грн. (без ПДВ);

- полурама 2Р21-1в в загальній кількості 2 шт. та вартістю 25495,00 грн. (без ПДВ);

- полурама 2Р21-1в(3) в загальній кількості 2 шт. та вартістю 25495,00 грн. (без ПДВ);

- стійка 2С21-1-1 в загальній кількості 4 шт. та вартістю 14120,00 грн. (без ПДВ);

- стійка 2С21-1 в загальній кількості 22 шт. та вартістю 77660,00 грн. (без ПДВ);

- МС-1 в загальній кількості 26 шт. та вартістю 3120,00 грн. (без ПДВ);

- МС-2 в загальній кількості 13 шт. та вартістю 70,00 грн. (без ПДВ);

- МС-3 в загальній кількості 26 шт. та вартістю 60,00 грн. (без ПДВ).

Всього на суму (без ПДВ) - 428805,00 грн., ПДВ - 85761,00 грн., всього з ПДВ 514566,00 грн.

На полурами та стійки Товариством з обмеженою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" 03.09.2018 видано технічні паспорти №791-793, №783-784 (а.с.20-22 т.1).

На виконання умов договору ТОВ "Бренвель" повністю розрахувалося за поставлений товар, що підтверджується копіями платіжних доручень від 11.05.18 №4716, від 01.06.18 №4887, від 27.06.18 №5104, від 10.07.18 №5168, від 10.07.18 №5167 (а.с.23-27 т.1).

За послуги перевезення товару ТОВ "Бренвель" платіжними дорученнями №5781 від 03.09.2018, №5851 від 12.09.2018, №6070 від 28.09.2018 сплатило 77500,00 грн. (а.с.30-32. т.1).

За твердженням покупця 22.09.2018 в межах гарантійного терміну ним було виявлено, що поставлена за договором продукція має значні дефекти.

У зв`язку з вказаним 04.10.2018 комісією у складі представників ТОВ "Бренвель" і представників ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" було проведено огляд поставленої за договором купівлі-продажу №15 від 07.05.2018 продукції (товару): Полурам та стійок-подовжувачів в загальних кількостях по 26 штук.

За результатами огляду продукції (товару) було складено Акт рекламації до Договору купівлі-продажу №15 від 07.05.2018. Комісією встановлено, що поставлена за Договором купівлі-продажу №15 від 07.05.2018 продукція (товар) має дефекти, пов`язані з їх виготовленням, так як вона не відповідає технічним умовам, замовленню Покупця та вимогам, що передбачені чинним законодавством України для даного виду продукції, зокрема:

- зварка стиків робочої арматури на всіх піврамах виконана з порушенням вимог типового проекту;

- замість ванної стикової зварки застосована зварка стиків з накладками, що не відповідає вимогам нормативних документів. Технологія виготовлення продукції не відповідає вимогам нормативних документів, так як застосована одна арматурна накладка;

- зафіксовано розрив стику робочої поздовжньої арматури в місці стикування по місцю зварювання;

- виявлено нехарактерне руйнування бетону, що свідчить про його низьку якість (щебінь та інші матеріали), що не відповідає класу С25/30/В25;

- не витримано захисний шар бетону (менше 30 мм);

- низька якість виготовлення та зварювання закладних деталей піврам;

- при огляді піврам, виявлено ржаву арматуру.

Акт рекламації до Договору купівлі-продажу №15 від 07.05.2018 підписаний членами комісії зі сторони Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" із зауваженнями: при огляді будівельного майданчика виявлені повалені і пошкоджені через падіння полурами 2Р21-а, 2Р21-б, 2Р-в в кількості 20 шт. Падіння пройшло внаслідок неправильного монтажу і недостатньої закріпленості конструкції. Як результат руйнування самих елементів конструкцій після падіння (а.с.33-34 т.1).

За погодженням сторін на замовлення покупця відповідно до договору №6370 на створення і передачу науково-технічної продукції від 25.10.2018 Державним підприємством "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" за результатами обстеження 31.10.2018 підготовлено висновок визначення технічного стану залізобетонних конструкцій напіврам садового будинку господарських будівель і споруд в с. Ходосіївка Київської області та розробка рекомендацій з їх подальшої безпечної експлуатації.

Висновок затверджений заст. Директора інституту з наукової роботи канд. техн. наук. с.н.с. Слюсаренко Ю. 10.12.2018 (а.с.52-91 т.1).

За результатами проведення експертного дослідження встановлено невідповідність поставленої продукції та документації, за якою виконанні конструкції нормам ДСТУ Б В.2.6-169:2011.

31.12.2018 на адресу покупцем на адресу постачальника за №17/12-01 від 22.12.2018 направлено претензію, що підтверджується копіями фіскального чеку зі штриховим індикатором 027, описом вкладення у цінний лист і накладною відділення поштового зв`язку (а.с.51 т.1).

Зважаючи на істотність недоліків поставленого товару, неможливість і нераціональність їх усунення, виходячи з висновку експерта, покупець просив постачальника протягом 10 днів з моменту отримання претензії, зокрема повернути сплачені за договором №15 від 07.05.2018 кошти, у зв`язку з поставкою товару неналежної якості в сумі 397722,00 грн.; відшкодувати збитки в загальній сумі 260488,20 грн., з яких витрати на проведення експертизи - 162988,20 грн., витрати, пов`язані із транспортуванням товару зі складу продавця у сумі 77500,00 грн., витрати, пов`язані з наданням правової допомоги - 20000,00 грн.

Постачальник свої договірні обов`язки з поставки продукції належної якості не виконав, на вимоги претензії не відповів та визначені покупцем до стягнення суми не сплатив, що стало підставою для подання відповідного позову до господарського суду.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Обов`язковість договору для виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Отже, у даному випадку, враховуючи вищезазначене, укладений сторонами договір є чинним і обов`язковим до виконання сторонами, які його уклали.

Стаття 712 Цивільного кодексу України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами укладеного договору відповідно до підпункту 6.3.1. пункту 6.3. Постачальник зобов`язаний передати Покупцю товар належної якості, в обумовленій сторонами кількості та асортименті та у відповідності до узгодженої специфікації.

Вимоги щодо якості товару встановлені статтею 673 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї статті продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до статті 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

За приписами частини другої статті 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

За частиною другою статті 679 Цивільного кодексу України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Колегією суддів встановлено, що позивачем у зв`язку з переданням товару неналежної якості була пред`явлена вимога на підставі пункту 4 частини першої статті 708 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Застосування вказаної норми позивачем і судом першої інстанції є помилковим, оскільки її положення передбачені для договорів роздрібної купівлі-продажу, умови якого не є тотожними з умовами спірного договору поставки.

За договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його (стаття 698 Цивільного кодексу України).

В той же час колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про доказовість поставки товару, який не відповідає технічним вимогам, ДСТУ.

У результаті проведеної роботи з визначення технічного стану залізобетонних конструкцій напіврам садового будинку господарських будівель і споруд в с. Ходасіївка Київської області зроблені висновки ДП "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" (ДП ДНДІБК).

Обстеженнями було встановлено, що з`єднання стрижнів робочої верхньої і нижньої арматури в конструкціях (Ш22 + Ш18 верхні, Ш18 + Ш18 - нижні) виконано стиковим з`єднанням із ручним дуговим зварюванням з однією накладкою одностороннім швом. У якості накладки прийнятий коротиш з арматури періодичного профілю (профіль "ялинка") меншого діаметру - Ш18. Довжина зварювального шва коротишу з кожним стрижнем, що стикується, складає в різних конструкціях 100…140 мм.

Отримана інформація суперечить вимогам стандарту ДСТУ Б В2.6-169,2011 (3) і документації, за яким виконані конструкції (1):

схема стикування з однією накладкою, що впроваджена в конструкціях не регламентована, натомість вказується на необхідність використання двох накладок;

сумарна довжина зварювальних швів кожного з стрижнів до коротишів повинна дорівнювати 4d+4d=4х18+4х18=144 мм, в натурі в конструкціях маємо 100-140 мм.

Тобто, конструкція поперечного перерізу і довжина зварювальних швів стиків - не витримані, зварювання стрижнів повинно виконуватися за типом зварювання - стикове С21-Р, за схемою табл. 12 (3).

Таким чином, місце стикування стрижнів робочої арматури виявилося ослабленою зоною в конструкціях, що підтвердилося після виникнення обвалення змонтованих конструкцій: саме ці ділянки конструкцій отримали найбільші пошкодження з розірванням арматури, руйнуванням бетону і відокремленням конструкцій на частини.

Слід також відзначити порушення загального принципу влаштування зварювальних стиків: стик повинен витримувати зусилля розтягу більші за навантаження, що витримує сам стрижень, тобто розриватися повинен не стик, а стрижень без зварювання і поза зоною його впливу.

Беручи до уваги вищенаведене, а також відповідно до п. 5.3. (5), можна стверджувати: технічний стан залізобетонних конструкцій напіврам садового будинку господарських будівель і споруд в с. Ходосіївка Київської області оцінюється показником "категорія технічного стану" і відповідає категорії "4"-аварійний".

В результаті проведення випробувань бетонних кернів, відібраних з конструкцій напіврам, встановлено, що середнє значення міцності бетону на стиск становить:

- конструкція №6134-33,92 МПа (345,73 кгс/см2);

- конструкція №5831-36,38 МПа (370,80 кгс/см2);

- конструкція №6387-30,71 МПа (313,02 кгс/см2).

Проектна марка бетону конструкцій складає М350.

Оскільки значення міцності на стиск для бетону марки В25 - становить 327.3 кгс/см2, конструкція №6387-30,71 МПа (313,02 кгс/см2) не відповідає документам на виготовлення (серії та технічному паспорту).

На замовлення відповідача ТОВ "Виробнича лабораторія Будстандарт" з метою визначення причин, умов і обставин руйнування конструкцій будівельного об`єкту, встановлення факту відповідності будівельних матеріалів і технологічних процесів будівельного виробництва вимогам робочої технічної документації також було проведено технічне обстеження на об`єкті будівництва в с. Ходосіївка. Київо-Святошинський район Київської області, про що складено і затверджено 12.12.2018 звіт.

За висновками вказаного звіту внаслідок порушення послідовності і вимог технічної робочої документації щодо проектного закріплення просторовостійкої частини будівлі (в`язевого блоку) та інших конструктивних елементів каркасу, стійкість і геометрична незмінюваність їх положення не була забезпечена. Дана група дефектів є основною причиною втрати стійкості, падіння та руйнування встановлених в проектне положення і тимчасово зафіксованих залізобетонних рам каркасу у кількості десяти одиниць.

Таким чином, внаслідок обох обстежень суд першої інстанції дійшов правильного висновку про приховані недоліки напіврам, які неможливо було виявити під час передачі продукції постачальником.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не доведена вина продавця в поставці неякісного товару, оскільки причиною пошкодження зазначених залізобетонних виробів стало їх падіння через порушення монтажу на будівельному майданчику.

Дослідивши складений сторонами Акт рекламації до Договору купівлі-продажу №15 від 07.05.2018, враховуючи, що позивачем не було надано до матеріалів справи належних доказів на спростування доводів відповідача про те, що падіння означених полурам сталося внаслідок неправильного монтажу та недостатнього тимчасового закріплення конструкцій, колегія суддів не виключає, що причиною падіння вказаних залізобетонних конструкцій можуть бути виключно помилки в їх монтажу та несприятливі погодні умови.

Разом із цим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що виявлені під час експертних досліджень пошкодження означених полурам беззаперечно вказують на невідповідність цих будівельних виробів умовам договору купівлі-продажу №15 від 07.05.2018, нормам ДСТУ та технічним вимогам, що передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, саме внаслідок падіння означених полурам й були виявлені в межах гарантійного терміну приховані невиправні дефекти цього товару, які перешкоджають позивачу в його подальшому використанні за призначенням.

Судом встановлено, що означені дефекти є свідомим відступом відповідача від технології виготовлення такого типу продукції, а відтак наявні у всіх виробах з поставленої відповідачем позивачу партії товару, що не спростовано останнім. Тому колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про те, що оскільки судом досліджено та надано оцінку лише пошкодженим конструкціям, то у відповідача відсутній обов`язок повернення коштів за решту полурам.

Позивачем заявлено до стягнення 514566,00 грн. коштів сплачених за товар неналежної якості. Однак оскільки позивачем не було доведено, що решта товару, а саме стійки напіврам МС-1, МС-2, МС-3 мають приховані недоліки, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні 116844,00 грн.

Внаслідок поставки відповідачем продукції неналежної якості, що спричинило додаткові витрати на здійснення захисту прав позивач просив стягнути збитки у вигляді витрат, пов`язаних із транспортуванням товару зі складу продавця у сумі 77500,00 грн., витрат пов`язаних з проведенням експертизи у сумі 162988,20 грн., витрат, пов`язаних із правовою допомогою у сумі 36567,00 грн.

Згідно з положеннями статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

За визначенням наведеним у частині другій статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 24 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина друга статті 224 Господарського кодексу України).

За пунктом 2 частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Обов`язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи на виконання умов пункту 3.1. договору купівлі-продажу було здійснено поставку продукції автомобільним транспортом на умовах EXW. За транспортні послуги за маршрутом: смт. Власівка (Кіровоградської області) - с. Ходасівка (Київської області) автомобілем МАN № НОМЕР_1 ВІ були виставлені рахунки-фактури: №С-246 від 31.08.2018, №С-254 від 04.09.2018, №С-255 від 05.09.2018, №С-256 від 10.09.2018 на загальну суму 77500,00 грн. Вказані послуги як наведено вище були оплачені позивачем платіжними дорученнями №5781 від 03.09.2018,№5851 від 12.09.2018, №6070 від 28.09.2018.

За завданням позивача на підставі укладеного з Державним підприємством "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій" договору на створення і передачу науково-технічної продукції №6370 від 25.10.2018 виконано і передано йому роботи зі створення науково-технічної продукції за темою: "Визначення технічного стану залізобетонних конструкцій напіврам садового будинку господарських будівель і споруд в с. Ходосіївка Київської області та розробка рекомендацій з можливості їх подальшої безпечної експлуатації" (а.с.92-97 т.1).

Вартість робіт за вказаним договором у сумі 162988,20 грн. була оплачена позивачем платіжними дорученнями №6409 від 31.10.2018, №6491 від 12.11.2018, №6435 від 06.11.2018 (а.с.98-100 т.1).

Оскільки внаслідок поставленої неякісної продукції позивач зазнав збитки, сплачені витрати за транспортування продукції і витрати за проведення експертного дослідження правомірно визнані судом попередньої інстанції такими, що підлягають відшкодуванню.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача про позбавлення його можливості прийняти участь у судовому засіданні.

З протоколу судового засідання від 21.08.2019 вбачається, що за участі представників сторін в судовому засіданні протокольною ухвалою оголошено перерву до 12.09.2019. Про повідомлення сторін про перерву в судовому засіданні свідчать і підписи представників у відповідному повідомленні (а.с.43-50 т.4).

12.09.2019 представником відповідача до Господарського суду Кіровоградської області подано заяву про відкладення розгляду справи, яка була обґрунтована неможливістю прийняти участь в судовому засіданні у призначену дату у зв`язку з терміновим від`їздом (а.с.63 т.4).

Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За частиною другою статті 202 Господарського процесуального кодексу України підставами відкладення розгляду справи в межах встановленого цим Кодексом строку можуть бути:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Наведений перелік не відноситься до даної ситуації з відповідачем. До того ж господарський суд має виходити з того, що неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

У даному випадку, при зверненні з клопотанням про відкладення розгляду справи до господарського суду позивачем в установленому порядку не доведені обставини щодо неможливості розгляду справи при відсутності його представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи викладене, відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, - адвоката або здійснювати самопредставництво.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.09.2019 у справі №912/1451/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 03.02.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова