ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/3198/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю: скаржник (представник ТОВ "ФК"Форінт") - Філатова Н.А.; боржник (ліквідатор ПП"Фірма Регент" арбітражний керуючий) - Віскунов О.В. (посв. №115 від 07.02.2013); учасники справи: (представник ОСОБА_2 ) - Овсянніков С.В. (ордер ВО №1002385 від 08.01.2020), ОСОБА_2 - особисто.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019

(Суддя - Лопатін А.В.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019

(Головуючий суддя - Остапенко О.М.; судді - Доманська М.Л., Сотніков С.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт"

до: 1) Приватного підприємства "Фірма Регент", Київська область, м. Кагарлик

2) ОСОБА_2 , Київська область, м. Вишневе

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "медіа-Капітал", м. Київ

про визнання недійсним результатів аукціону, договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії

в межах справи за заявою боржника Приватного підприємства "Фірма Регент"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3198/13 за заявою голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Фірма Регент" (Далі - ПП "Фірма Регент", боржник, банкрут) про банкрутство, у порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

1.1. Постановою господарського суду Київської області від 18.09.2013 боржника визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

1.2. Ліквідатором ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" 03.10.2018 до місцевого господарського суду подано заяву про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута від 19.10.2016 р., а саме: нежилих приміщень підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: АДРЕСА_5 та реалізовано за ціною 1 799 237,56 грн.; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, а саме: нежилих приміщень підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: АДРЕСА_5, укладений 29.11.2016 між ПП "Фірма Регент" () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за № 7366; застосовано наслідки визнання результатів другого повторного аукціону з продажу нерухомого майна ПП "Фірма Регент" від 19.10.2016 недійсним та визнання, укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсним, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 (Іпн НОМЕР_1 ) повернути ПП "Фірма Регент" нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: АДРЕСА_5.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2019 року у справі №911/3198/13 залишено без задоволення заяву ТОВ "ФК "Форінт" про визнання недійсними результатів аукціону, договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити дії.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" на ухвалу господарського суду Київської області від 19.06.2019 року у справі № 911/3198/13 залишено без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 19.06.2019 року у справі №911/3198/13 залишено без змін.

4. Судові рішення попередніх судових інстанцій обґрунтовані тим, що другий повторний аукціон з продажу майна ПП "Фірма Регент", який відбувся 19.10.2016 року проведено без порушення правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Вирішуючи даний спір щодо визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними, судами встановлено факт дотримання порядку його проведення на кожному з наведених етапів та не встановлено порушень, які є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Київської області від 19.06.2019 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019, з проханням їх скасувати та прийняти нове рішення про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута від 19.10.2016 р., а саме: нежилих приміщень підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: м . Київ , вул . Гусовського, 2 та реалізовано за ціною 1 799 237,56 грн.; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, а саме: нежилих приміщень підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: АДРЕСА_5, укладений 29.11.2016 між ПП "Фірма Регент" () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за № 7366; застосовано наслідки визнання результатів другого повторного аукціону з продажу нерухомого майна ПП "Фірма Регент" від 19.10.2016 недійсним та визнання, укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу та свідоцтва недійсним, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 (Іпн НОМЕР_1 ) повернути ПП "Фірма Регент" нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення підвалу (в літ. А) з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 237) за адресою: АДРЕСА_5.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Скаржник доводить, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій є незаконними, прийнятими з порушенням норм процесуального права (ст. 2, ч. 1,4,5 ст. 75, ст. ст. 76-79, 86, 236, 269 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. 52,57, 65, 75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), а тому підлягають скасуванню та ухваленню нового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Форінт» про визнання результату аукціону недійсним та застосування наслідків недійсності, оскільки реалізація майна відбулась з грубим порушенням закону, зокрема:

-укладено договір купівлі-продажу майна банкрута (без фактичної сплати покупцем грошових коштів та відсутності належних, допустимих доказів оплати переможцем аукціону ( ОСОБА_2 ) суми за реалізоване манно банкрута на аукціоні у розмірі 1 642 737, 56 грн.;

-порушено строки проведення першого та другого повторного аукціону;

-реалізація майна банкрута здійснювалися при наявності не припинених у встановленому законом порядку обтяжень (іпотеки, заборони);

-крім того, договір про проведення аукціону не містив інформації початкової вартості майна, яке підлягало реалізації на першому та повторному аукціоні;

- майно банкрута реалізовано з порушенням порядку реалізації майна (оформлення результатів аукціону), зокрема, право власності на нерухоме майно зареєстровано та підтверджується двома самостійними і незалежними один від одного документами (договором купівлі-продажу та свідоцтвом).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. Ліквідатором банкрута Віскуновим О.В. подано відзив на касаційну скаргу у якому останній підтримує вимоги скарги.

7.1. Покупцем спірного майна ОСОБА_2 подано відзив на касаційну скаргу у якому останній заперечує проти її задоволення, вважає рішення попередніх судових інстанцій законними та обґрунтованими.

Провадження у Верховному Суді

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/3198/13 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.12.2019.

8.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 911/3198/13 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у даній справі.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" на 22 січня 2020 року о 12 : 00 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

12. Слід відзначити, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII.

13. У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

14. Таким чином, станом на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції (24.10.2019 року) Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

15. Водночас, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

16. Тобто, суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень переглядає в апеляційному порядку законність винесення судових актів, прийнятих місцевими господарськими судами.

17. Оскільки спірні правовідносини у справі виникли під час дії Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на той час, і місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, керувався відповідними положеннями даного Закону, то під час судового розгляду в апеляційному та касаційному порядку на предмет правильності застосування норм законодавства, чинного до введення у дію Кодексу України з процедур банкрутства, застосуванню підлягають норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у відповідній редакції.

18. Частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Далі - Закон про банкрутство) встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

19. Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

20. Законом про банкрутство, зокрема, врегульовано питання щодо продажу майна боржника на аукціоні та щодо розгляду спорів, які виникають при проведенні, виконанні результатів аукціонів та визнанні їх недійсними.

21. Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону про банкрутство, продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

22. Правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

23. Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство (ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство).

24. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

25. Визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

26. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду справи, Постановою господарського суду Київської області від 18.09.2013 року ПП "Фірма Регент" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Федорченко І.В.

26.1. Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2013 року за результатом розгляду заяв з грошовими вимогами до банкрута, що надійшли у справі, затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Фірма Регент", до якого зокрема, включено вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у сумі 1 147,00 грн. першої черги, 6 689 428,82 грн. четвертої черги, 4 450 694,00 грн. - вимоги, які забезпечені заставою майна банкрута, а саме: нежитлові приміщення (в літ. А), з № 1 по № 10 (групи приміщень №235), №№ 1,2,3 (групи приміщень №237), загальною площею 536,10 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

26.2. Ухвалою суду від 09.02.2015 року визнано організатора аукціону ТОВ "Медіа-Капітал" учасником у справі про банкрутство № 911/3198/13.

26.3. 19.10.2016 року відбувся другий повторний аукціон з продажу майна ПП "Фірма Регент", яке перебувало в іпотеці АТ "Райффайзен Банк Аваль". На вказаному аукціоні реалізовано майно банкрута, а саме: нерухоме майно боржника - нежитлові приміщення (в літ. А), з № 1 по № 10 (групи приміщень № 235), №№ 1,2,3 (групи приміщень №237), загальною площею 536,10 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , за ціною 1 799 237,56 грн.

26.4. Результати вищенаведеного аукціону оформлено договором купівлі-продажу, укладеним 29.11.2016 року між ПП "Фірма Регент" (продавець) в особі ліквідатора Федорченко І.В. та переможцем аукціону - гр. ОСОБА_2 (відповідач-2), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

26.5. Крім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. видано переможцю аукціону (покупцю) - ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майно, що було предметом продажу на вищевказаному аукціоні.

26.6. Ухвалою місцевого господарського суду від 21.03.2018 року відсторонено Федорченко І.В. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Фірма Регент" та призначено на відповідну посаду арбітражного керуючого Віскунова О.В.

26.7. Ухвалою господарського суду Київської області від 20.06.2018 року, серед іншого, замінено кредитора у справі № 911/3198/13 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

27. Погоджуючись із висновками попередніх інстанцій щодо відсутності правових підстав визнання недійсними результатів оспорюваного аукціону, Суд касаційної інстанції виходить з такого.

28. Суд касаційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають стаття 20, Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство. Отже, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону). Між тим порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з таких елементів.

29. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами статті 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

30. Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

31. Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

32. Відповідно до приписів статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

33. Доводи касаційної скарги, що стосуються порушення вимог ст. 57 Закону по банкрутство та посилання на те, що договір про проведення аукціону не містить істотних умов - початкової вартості продажу майна, яке підлягало реалізації на аукціонах, призначених на 04.02.2016 року та 31.03.2016 року, які передували аукціону, результати якого оскаржено у даному судовому провадженні, підлягають відхиленню, оскільки питання дійсності договору про проведення аукціону від 30.01.2015 року, укладеного між ПП "Фірма Регент" та ТОВ "Медіа-Капітал", з підстав відсутності у договорі початкової вартості продажу майна, яке підлягало реалізації на аукціоні, було предметом дослідження господарським судом за заявою ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Віскунова О.В., за наслідками розгляду якої ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2019 року у справі № 911/3198/13, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 року, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора.

34. Під час розгляду наведеної заяви судами було встановлено, що на момент проведення аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 19.10.2016 року, сторонами було узгоджено всі істотні умови договору на проведення такого аукціону, в тому числі і щодо початкової вартості майна, що є предметом продажу, що спростовує відповідні доводи ліквідатора банкрута та скаржника.

35. Крім того, судами встановлено, що додатковою угодою від 25.07.2016 року, укладеною між замовником та організатором аукціону, яка є невід`ємною частиною договору про проведення аукціону від 30.01.2015, сторони узгодили початкову вартість майна ПП "Фірма Регент" на другому повторному аукціоні (тобто на аукціоні, результати якого оскаржено), що складає 1 564 554,40 грн.

36. При цьому, другий повторний аукціон з продажу майна ПП "Фірма Регент" відбувся 19.10.2016 року, тобто узгодження початкової вартості продажу майна банкрута на такому аукціоні вищевказаною додатковою угодою передувало проведенню відповідного аукціону.

37. Разом з тим, судами встановлено, що забезпеченим кредитором - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було погоджено продаж майна банкрута на другому повторному аукціоні за ціною 1 564 554,40 грн з можливістю зниження початкової вартості на 35 % до суми 1 016 960,00 грн, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист банку №140/8/2204 від 06.07.2016 року, після чого 25.07.2016 року між замовником і організатором аукціону було укладено вищевказану додаткову угоду до договору про проведення аукціону від 30.01.2015 року, яка містить умови щодо початкової вартості майна.

38. Щодо аргументів касаційної скарги про те, що право власності на нерухоме майно, яке було предметом продажу на аукціоні, результати якого оскаржено, зареєстровано та підтверджується двома самостійними і незалежними один від одного документами, а саме: договором купівлі-продажу та свідоцтвом, слід зазначити таке.

39. У ст. 50 Закону про банкрутство визначено, що продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. Обов`язковими умовами договору купівлі-продажу майна є: відомості про майно, його склад, характеристика; ціна продажу майна; порядок і строк передачі майна покупцю; відомості про наявність або про відсутність обтяжень стосовно майна; інші умови, передбачені законодавством України. На аукціоні не може бути використано переважне право купівлі майна, крім випадків, передбачених законом. Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

40. Згідно з приписами частини четвертої статті 75 Закону нотаріус видає покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом. Послуги нотаріуса оплачує організатор аукціону.

41. Завершення оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна з аукціону має альтернативу у Законі про банкрутство: законодавцем допускається нотаріальне посвідченням договору купівлі-продажу відповідно до статті 71 Закону, або видача нотаріального свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні відповідно до статті 75 Закону.

42. Вимога нотаріального посвідчення правочину про відчуження нерухомого майна є обов`язковою згідно із статтею 657 ЦК України, а її недотримання має наслідком нікчемність такого правочину згідно з частиною 2 статті 215 ЦК України.

43. Водночас, обрання способу завершення оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна шляхом видачі нотаріального свідоцтва про продаж майна з публічних торгів не означає нехтування сторонами їх обов`язку згідно із статтею 657 ЦК України та не може бути самостійною підставою визнання недійсним (нікчемним) правочину з відчуження майна з публічних торгів. Такий висновок може бути зроблений судом за наслідком оцінки в цілому процедури організації та проведення аукціону, що в спірному випадку здійснено місцевим господарським судом.

44. Судом першої інстанції вірно встановлено, що результати аукціону з продажу майна ПП "Фірма Регент", що відбувся 19.10.2016 року, оформлено нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу та виданим нотаріусом свідоцтвом про право власності на майно, датованими 29.11.2016 року, разом з тим, такий спосіб оформлення результатів аукціону не може порушувати будь-чиї права та бути підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

45. Відтак, Суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги з наведених мотивів.

46. Крім наведеного, підлягають відхиленню доводи касаційної скарги про те, що договір купівлі-продажу майна від 29.11.2016 року укладено між продавцем (ПП "Фірма Регент") та покупцем (переможцем аукціону - ОСОБА_2 ) за відсутності перерахування на рахунок банкрута коштів від продажу майна на аукціоні, з огляду на таке.

47. В силу ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

48. Відповідно до частини п`ятої статті 51 наведеного Закону організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

49. Згідно з приписами ч. 1 ст. 59 Закону оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про, зокрема розмір та порядок внесення гарантійного внеску; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі.

50. Частиною другою статті 69 Закону передбачено, що у протоколі зазначаються, крім іншого, номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно.

51. Гарантійний внесок, сплачений переможцем аукціону, зараховується до ціни, що підлягає сплаті (частина друга статті 70 Закону).

52. Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону переможець торгів повинен протягом п`яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка.

53. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наявною в матеріалах справи про банкрутство ПП "Фірма Регент", в межах провадження якої розглядається даний спір, копією квитанції ПАТ "Приват-Банк" від 23.09.2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 (переможець аукціону) було перераховано на банківський рахунок (визначений замовником та вказаний організатором аукціону в оголошенні про продаж майна) організатора аукціону - ТОВ "Медіа-Капітал" (р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Універсал Банк", МФО 322001) 156 500,00 грн - гарантійного внеску, який у подальшому було зараховано до суми вартості реалізованого майна ПП "Фірма Регент". Крім того, в якості здійснення повного розрахунку за придбане майно переможцем аукціону на зазначений банківський рахунок організатора аукціону було перераховано 1 642 737,56 грн, що підтверджується копією квитанції від 24.10.2016 року, яку також долучено до матеріалів справи про банкрутство ПП "Фірма Регент".

54. Здійснення переможцем аукціону розрахунків за придбане на аукціоні 19.10.2016 року майно ПП "Фірма Регент", як встановлено судами, підтверджується також банківською випискою (наявною в матеріалах справи про банкрутство ПП "Фірма Регент"), наданою ПАТ "Універсал банк" за період з 23.09.2016 року по 27.09.2017 року, з якої вбачається, що на рахунок ТОВ "Медіа-Капітал" № НОМЕР_2 від ОСОБА_2 надійшли кошти в сумі 156 500,00 грн (призначення платежу - гарантійний внесок), а 24.10.2016 року - 1 642 737,56 грн (призначення платежу - за нежилі приміщення підвалу в літ А з № 1 по № 10 (гр. приміщення 235), №№ 1,2,3 (гр. приміщення 237), АДРЕСА_5; лот № 1 від 19.10.2016 продаж майна ПП "Фірма Регент").

55. Отже, матеріалами справи підтверджується, що переможцем аукціону - ОСОБА_2 було здійснено оплату придбаного на аукціоні, що відбувся 19.10.2016 року, майна ПП "Фірма Регент" в повному обсязі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок організатора аукціону - ТОВ "Медіа-Капітал": р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Універсал Банк", МФО 322001, який було вказано організатором аукціону в протоколі про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Фірма Регент" від 19.10.2016 року.

56. Крім наведеного, судами встановлено, що наведені обставини, також, встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили (ухвала від 15.11.2017 року у справі №911/3198/13 про банкрутство ПП "Фірма Регент"), тому не потребують доведенню в силу ст. 75 ГПК України.

57. Доводи касаційної скарги у цій частині не спростовують встановлених судами обставин щодо оплати придбаного майна банкрута на аукціоні 19.10.2016 року переможцем аукціону - ОСОБА_2 шляхом здійснення сплати гарантійного внеску на банківський рахунок, визначений замовником та вказаний організатором аукціону в оголошенні про продаж майна ПП "Фірма Регент" та перерахування суми продажу майна на банківський рахунок зазначений організатором аукціону в протоколі про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ПП "Фірма Регент" від 19.10.2016 року, спрямовані на переоцінку доказів та з`ясування нових обставин, що виходить за межі компетенції Касаційного господарського суду.

58. Щодо доводів касаційної скарги про здійснення реєстрації права власності на майно за переможцем аукціону за наявності обтяжень такого майна, як на підставу для визнання результатів аукціону недійсним, слід зазначити таке.

59. Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно п. 1.3. спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.11.2016 року за результатами проведення аукціону: "За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 29.11.2016 року актуальної інформації про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно Нерухомого майна - немає, актуальної інформації про обтяження Продавця - немає. За даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 29.11.2016 року перевірено, що податкової застави (арешту) стосовно згаданого Нерухомого майна немає.".

60. Крім того, апеляційним господарським судом встановлено, що відповідно до наявного у матеріалах справи листа-відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. № 501/01-16 від 08.10.2018 року, відповідні обтяження були вилучені на підставі постанови господарського суду Київської області від 18.09.2013 року у справі № 911/3198/13.

61. Отже, встановивши вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність правових підстав для задоволення вимог щодо визнання результатів спірного аукціону недійсними.

62. Доводи скаржника про порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегією суддів Касаційного господарського суду відхиляються, оскільки вбачається, що висновки судів відповідають обставинам справи і їм надано належну юридичну оцінку.

63. Аргументи касаційної скарги щодо порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження та не доведено в порядку ст. 74 ГПК, такі аргументи фактично спрямовані на переоцінку доказів та необхідність додаткового встановлення обставин справи, що в силу вимог ст.300 ГПК України не входить до компетенції касаційного суду

64. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

65. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

67. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

68. Отже, рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

69. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

70. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

71. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін судових рішень попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №911/3198/13 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

В.Я.Погребняк