УХВАЛА

05 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 908/690/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі

за позовом Приватного підприємства "РКП МАЯК" до 1: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення 698 137,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2020 Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області звернулося із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019, повний текст якої підписаний 26.12.2019 (у складі колегії суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О., Іванов О.Г.) та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 (у складі колегії суддів: Зінченко Н.Г., Горохов І.С., Мірошниченко М.В.).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом позову у даній справі є стягнення 698 137,10 грн.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 20 944,11 грн = (698 137,10 грн х 1,5 %) х 200 % та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштівУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38004897
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0026007
Код класифікації доходів бюджету22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»)

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, доказів сплати судового збору не надав.

Натомість казначейською службою викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якої судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки тільки позивачі, які згідно зі статтею 3 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі, зокрема, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, підлягають такому звільненню також і у разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. При цьому вимоги законодавства щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг у справах за вказаними позовами не поширюються на інших учасників процесу, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 05.11.2019 у справі № 906/770/17.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 20 944, 11 грн, на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частини 3 статті 56 ГПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин 3, 4 статті 60 ГПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як вбачається з касаційної скарги, вона підписана В.о. начальника - Олена Устименко.

За ідентифікаційним кодом юридичної особи 37941997, зазначеному у касаційній скарзі, на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у графі " Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи" міститься інформація - Старосельський Едуард Олегович - керівник з 07.04.2016.

З урахуванням наведеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи, що підтверджують повноваження та посадове становище В.о . начальника - Олени Устименко, на момент підписання касаційної скарги.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 ГПК України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Крім того, у касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019. Однак враховуючи те, що касаційну скаргу скаржника залишено без руху, тобто питання про відкриття касаційного провадження наразі позитивно не вирішено, у суду відсутні підстави для розгляду на даний момент зазначеного клопотання.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

2.Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області залишити без руху до 02.03.2020.

3. Встановити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016) докази про дату вручення даної ухвали.

5. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016.

6. Розгляд клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 вирішити після та за умови відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/690/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір