ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/3088/19

за позовом прокурора Чернігівської області (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Князя Чорного, буд. 9) в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 3)

до Фермерського господарства "ОЛЕКСАНДР" (08423, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Соснова, пров. Леніна, 3),

за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, буд. 3/14),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

3) Приватного підприємства "Соснова" (08423, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Соснова),

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Демідова А.А.

Представники сторін:

прокурор: Івашин О.Є. (посвідчення № 031867);

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Фермерського господарства "ОЛЕКСАНДР", за участі третіх осіб - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Приватного підприємства "Соснова", про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував на те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області у власність ОСОБА_1 була передана спірна земельна ділянка за рахунок земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, яка в подальшому була відчужена на користь ФГ "ОЛЕКСАНДР" за договором купівлі-продажу від 29.11.2018 р. з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим прокурор просить суд витребувати з незаконного володіння Фермерського господарства "ОЛЕКСАНДР" на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер :02:005:0263, для ведення особистого селянського господарства на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2020 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.02.2020 р., а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та Приватне підприємство "Соснова".

27.01.2020 р. до господарського суду Київської області від Головного управління Держгеокадастру у Київській області надійшли пояснення б/н від 23.01.2020 р. (вх. № 1781/20 від 27.01.2020 р.), відповідно до яких третя особа зазначала, що відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 21.06.2018 р. (з моменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 . спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0263), за ОСОБА_1 вже було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0582 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Павлівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (право власності зареєстровано 16.02.2018 р.). Виходячи з вищезазначеного, на переконання Головного управління Держгеокадастру у Київській області, на момент звернення 27.03.2018 р. ОСОБА_1 до державного реєстратора прав, останній, на підставі ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», мав би відмовити ОСОБА_1 в державній реєстрації прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0263, площею 2,0000 га, що розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, у зв`язку з невідповідністю заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а саме - у зв`язку з порушенням ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України.

У судовому засіданні 06.02.2020 р. прокурор був присутнім. Представники позивача, відповідача та третіх осіб 1-3 у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Як встановлено судом, згідно з офіційно опублікованими відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду постановив у господарській справі № 912/2385/18, провадження в якій було відкрито за позовом прокурора, ухвалу від 16.10.2019 р. про передачу справи разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, та вказала на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією колегії суддів Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Як слідує з ухвали від 07.11.2019 р., Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 з посиланням на те, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Поряд з цим, суд відзначає, що при поданні позову у даній справі № 911/3088/19 прокурором Чернігівської області були заявлені вимоги про витребування з незаконного володіння Фермерського господарства "ОЛЕКСАНДР" на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельної ділянки.

При цьому, прокурор посилається на обставини, встановлені у межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави подання прокурором такого позову, останній посилається на те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не вжила належних заходів реагування з метою усунення допущених порушень при відведенні спірної земельної ділянки, що свідчить, на думку прокурора, про ухилення суб`єкта владних повноважень від обов`язку щодо захисту інтересів держави, а відтак прокурор у даній справі фактично замінює позивача, який, на думку прокурора, сприяє відновленню порушених інтересів держави.

При цьому, суд керується необхідністю дотримання принципу остаточності судового рішення, а також метою дотримання права всіх учасників провадження у цій справі на справедливий суд, адже відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Поряд з цим, відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, а також те, що Великою Палатою Верховного Суду, серед іншого, вирішуватиметься питання щодо змісту доказів, які повинні бути надані прокурором при зверненні з позовом в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", в обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 911/3088/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що при вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі судом було враховано позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо зупинення проваджень у справах № 916/2122/16, № 924/1211/18, № 922/1546/18, № 915/650/18, № 924/149/18, № 905/1428/18, № 924/725/18 та інших за позовом прокурора.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Зупинити провадження у справі № 911/3088/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 07.02.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна