ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" лютого 2020 р. Справа№ 910/11849/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Поляк О.І.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 (суддя Чебикіна С.О., повний текст складено - 27.12.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами про зобов`язання нараховувати плату за теплопостачання згідно показників лічильника

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компас» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами про зобов`язання відповідача виконувати умови п. 3 договору про надання в користування приміщень Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами від 01.04.2015, а саме: нараховувати плату за теплопостачання за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 24 км, будинок №56 згідно показників лічильника з 01.09.2019 на підставі ст.ст. 16, 526, 610 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 позов задоволено частково; зобов`язано Будинок відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами нараховувати товариству з обмеженою відповідальністю «Компас» плату за теплопостачання за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 24 км, будинок №56 згідно показників лічильника; стягнуто з Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» 960,50 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даного спору є вимога немайнового характеру - про зобов`язання відповідача нараховувати товариству з обмеженою відповідальністю «Компас» плату за теплопостачання згідно показників лічильника з 01.09.2019.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий встановлено у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при поданні позовної заяви, обґрунтованим розміром судового збору було 1 921,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент звернення з позовною заявою).

За таких обставин, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 2 881,50 грн.

В свою чергу, апелянтом додано до скарги платіжне доручення №1 від 14.01.2020 на суму 1 440,75 грн., а отже, судовий збір сплачено у меншому розмірі аніж передбачено законодавством.

При цьому, слід зазначити, що часткове задоволення позовної вимоги немайнового характеру не є підставою для сплати судового збору в порядку передбаченому ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно ч. 4 ст. 6 Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Тобто, наведена норма стосується розрахунку судового збору за оскарження судових рішень в частині перегляду майнових вимог, але аж ніяк не може бути застосована для розрахунку при частковому задоволенні вимоги немайнового характеру.

Крім того, колегія суддів повідомляє скаржника, що з 01.01.2020 змінено реквізити для сплати судового збору до Північного апеляційного господарського суду на наступні:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 - залишити без руху.

2. Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору у розмірі 1 440,75 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 03.02.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді О.І. Поляк

М.А. Дідиченко