номер провадження справи 15/237/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 Справа № 908/3447/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Мале приватне підприємство фірма "Ерідон", 08143, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Княжичі, вул. Воздвиженська, буд. 46

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Барви", 70151, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Барвінівка, вул. Шкільна, буд. 15

про стягнення коштів

при секретарі судового засідання Осоцький Д.І.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Пустовойтов Д.М., довіреність № 05/07/19-юр від 05.07.2019

відповідач: Мазур Г.В., свідоцтво ЗП 001773 від 31.08.2018

Суть спору

12.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Мале приватне підприємство фірма "Ерідон", Київська область, Києво - Святошинський район, с. Княжичі до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Барви", Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Барвінівка про стягнення заборгованості з оплати товару за договором поставки № 1821/19/88 від 07.11.2018 у розмірі 576 698,05 грн.

Крім того, позивачем заявлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2019, справу № 908/3447/19 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3447/19, присвоєно справі номер провадження 15/237/19. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 14.01.2019.

Ухвалою суду від 10.01.2020 відмовлено в задоволені заяви Малого приватного підприємства фірма "Ерідон", Київська область, Києво - Святошинський район, с. Княжичі про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

13.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання призначеного на 14.01.2020 за відсутності представника позивача та про залучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.01.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.02.2020.

Ухвалою суду від 28.01.2020 призначено проведення судового засідання по справі № 908/3447/19 на 03.02.2020 в режимі відеоконференції.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що поставлений позивачем на виконання умов договору поставки товар, відповідачем в повному обсязі не оплачений, що призвело до утворення у останнього заборгованості перед позивачем на загальну суму 576 698,05 грн. Посилається на приписи ст. ст. 177, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України та умови укладеного між сторонами договору поставки № 1821/19/88 від 07.11.2018.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові № 2118 від 11.11.2019.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві б/н від 03.02.2020. Зазначив, що 13.12.2019 сторонами була укладена угода № 13/12/19-1/СГ про залік зустрічних вимог, відповідно до якої сторони прийшли до згод провести залік зустрічних вимог на суму 173 891,84 грн. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не доведений розмір заборгованості вказаний у позовній заяві.

Судове засідання 03.02.2020 проводилось в режимі відеоконференції, здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою "Акорд".

В судовому засіданні 03.02.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив наступне.

07.11.2018 Малим приватним підприємством фірма "Ерідон" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Барви" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 1821/19/88 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість такого товару.

Найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим Договором, зазначаються в Додатках, до цього договору. Ціна товару в національній валюті є орієнтовною остаточно визначається на дату фактичної оплати товару на умовах цього договору. Еквівалент ціни товару в іноземній валюті, який зазначено в додатку до цього договору, є незмінним на весь період дії цього договору (п. 1.2, 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, загальна вартість товару, що постачається за цим Договором (ціна Договору) визначається Додатками та видатковими накладними, з урахуванням пункту 3.2 Договору. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту та ціни товару, перевагу має видаткова накладна.

Розділом 3 сторони визначили умови оплати.

Відповідно до п. 3.1 Договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення Додатків до цього Договору. Датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Умови та строки поставки товару зазначаються у додатках до цього договору або у рахунку на оплату, який містить істотні умови поставки (п. 5.1 договору).

Згідно із п. 5.3 Договору, перехід права власності на товар від постачальника до покупця, а також приймання товару по кількості та якості, здійснюються в момент передачі товару за видатковою накладною. Датою передачі товару є дата оформлення видаткової накладної, яка підписується представником покупця. Підпис представника покупця у видатковій накладній може бути завірений відтиском печатки покупця та свідчить про отримання товару покупцем: по кількості - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній; по якості - відповідно до показників та характеристик, зазначених у документах про якість та походження товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору поставки та додатків до нього позивачем передано згідно з видатковими накладними, а відповідачем отримано товар - продукцію виробничо-технічного призначення, що підтверджується наступним.

- згідно із додатком № 1821/19/881-ЗЗР від 07.11.2018 до договору позивач поставив відповідачу товари на загальну суму 175 309,82 грн, що підтверджується видатковими накладними № 24773 від 04.04.2019 на суму 35 283,56 грн (з ПДВ) та № 24779 від 04.04.2019 на суму 140 026,26грн (з ПДВ).

- згідно із п. 3 додатку № 1821/19/881-ЗЗР від 07.11.2018 оплата повної вартості товару здійснюється відповідачем з дотриманням умов пунктів 3.2-3.3 договору в наступному порядку: 20% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 12.11.2018; 80% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 01.10.2019.

Відповідач, всупереч умов укладеного договору та додатку до нього, у повному обсязі зобов`язання з оплати товару не виконав та перерахував на користь позивача лише частину коштів 02.04.2019 у розмірі 35 283,56 грн.

Залишок несплачених коштів становить 140 026,82 грн з оплати товару отриманого згідно із додатком № 1821/19/881-ЗЗР від 07.11.2018, яка вирахувана за наступною формулою: 175 309,82 грн (вартість поставленого товару за додатком) - 35 283,56 (сплачені кошти за додатком) = 140 026,26 грн (сума заборгованості).

Згідно із додатком № 1821/19/88/2-М.Д. від 07.11.2018 до договору позивач поставив відповідачу товари на загальну суму 220 692,6 грн, що підтверджується видатковими накладними № 24782 від 04.04.2019 на суму 44 274,60 грн (з ПДВ) та № 24785 від 04.04.2019 на суму 176 418,00 грн (з ПДВ).

Згідно із п. 3 додатку № 1821/19/88/2-М.Д. від 07.11.2018 оплата повної вартості товару здійснюється відповідачем з дотриманням умов пунктів 3.2-3.3 договору в наступному порядку: 20% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 12.11.2018; 80% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 01.10.2019.

Відповідач, всупереч умов укладеного договору та додатку до нього, у повному обсязі свої зобов`язання з оплати товару не виконав та перерахував на користь позивача лише частину коштів 02.04.2018 у розмірі 44 274,60 грн.

Таким чином, за ним рахується заборгованість з оплати товару отриманого згідно із умовами додатку № 1821/19/88/2-М.Д. від 07.11.2018 в сумі 176 418,00 грн, яка вирахувана за наступною формулою: 220 692,6 грн (вартість поставленого товару за додатком) - 44 274,60 (сплачені кошти за додатком) = 176 418,00 грн (сума заборгованості).

Згідно із додатком № 1821/19/88/3-Н від 16.01.2019 до договору позивач поставив

відповідачу товари на загальну суму 333 106,32грн, що підтверджується видатковими накладними № 24786 від 04.04.2019 на суму 72 852,53 грн (з ПДВ) та № 24796 від 04.04.2019 на суму 260 253,79 грн (з ПДВ).

Згідно із п.3 додатку № 1821/19/88/3-Н від 16.01.2019 оплата повної вартості товару здійснюється відповідачем з дотриманням умов пунктів 3.2-3.3 договору в наступному порядку: 20% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 31.01.2019; 80% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 01.10.2019.

Відповідач, всупереч умов укладеного договору та додатку до нього, у повному обсязі свої зобов`язання з оплати товару не виконав та перерахував на користь позивача лише частину коштів: 29 січня 2019 року - 72852,53 грн.

Таким чи, за ним рахується заборгованість з оплати товару отриманого згідно із умовами додатку № 1821/19/88/3-Н від 06.01.2019 в сумі 260253,79 грн, яка вирахувана за наступною формулою: 333 106,32грн (вартість поставленого товару за додатком) - 72852,53 (сплачені кошти за додатком) = 260253,79грн (сума заборгованості).

Згідно із додатком № 1821/19/88/4-Н від 16.01.2019 до договору позивач поставив відповідачу товари на загальну суму 23 952,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 24816 від 04.04.2019 на суму 4790,40 грн (з ПДВ) та № 24823 від 04.04.2019 на суму 19 161,60грн (з ПДВ).

Згідно із п. 3 додатку № 1821/19/88/4-Н від 16.01.2019 оплата повної вартості товару здійснюється відповідачем з дотриманням умов пунктів 3.2-3.3 договору в наступному порядку: 20% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах попередньої оплати в строк до 31.01.2019; 80% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати в строк до 01.10.2019.

Відповідач виконав у повному обсязі свої зобов`язання з оплати товару відповідно до додатку, а саме: 02.04.2019 перерахував 4790, 40 грн, 21.10.2019 перерахував 19 161, 60 грн. За додатком відсутня заборгованість.

Загалом розмір заборгованості за вказаними додатками становить 576 698,05 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті за поставлений товар в примусовому порядку.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, особа, яка придбала товар за договором купівлі-продажу, зобов`язана сплатити його вартість продавцеві в момент отримання товару або в обумовлений строк.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріали справи підтверджують те, що відповідач (покупець), в рамках укладеного між сторонами договору поставки, отримав від позивача товар на загальну суму 576 698,05 грн.

13.12.2019 між Малим приватним підприємством фірма "Ерідон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Барви" укладено угоду № 13/12/19-1/СГ про залік зустрічних вимог.

Пунктом 3 угоди визначено, що сторони прийшли до згоди провести залік зустрічних вимог на суму: 173 891,84 грн з ПДВ.

Сторонами вищезазначений факт не спростовується, а тому факт укладення угод про залік зустрічних вимог є встановленим судом.

Згідно з ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що між сторонами було укладено угоду про залік зустрічних вимог на суму боргу 173 891,84 грн, то зобов`язання із сплати заборгованості відповідача перед позивачем на вказану суму 173 891,84 грн по договору є таким, що припинилось, а тому відсутній предмет спору, стосовно стягнення суми боргу, а провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку зі сплати поставленого товару сплив, сума заборгованості відповідача у розмірі 402 806,21 грн підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, та не спростована відповідачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача вказаної суми боргу.

Зі змісту поданої позивачем позовної заяви вбачається, що останній в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат зазначив витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовній сумі 15 000,00 грн (підготовка позовної заяви із розрахунком суми заборгованостей - 5000,00 грн, участь в одному судовому засіданні при розгляді справи у загальному провадженні чи спрощеному із викликом сторін - 5000,00 грн.).

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втім, позивачем не надано до матеріалів справи докази, які підтверджують понесення ним витрат на оплату правничої допомоги, зокрема: договір про надання правової допомоги, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, платіжне доручення або інший документ, який підтверджує сплату відповідних послуг адвокату, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Враховуючи викладене у господарського суду відсутні підстави для покладення на відповідача зазначених сум, тому клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн не підлягає задоволенню.

Також слід зазначити, що позивач заявив позовні вимоги на суму 576 698,05 грн. Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за розгляд цих вимог належить до сплати судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову 8650,47 грн. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір платіжним дорученням № 281702 від 12.11.2019 у розмірі 8651,00 грн. Переплата судового збору складає 0,53 грн.

Переплата судового збору в сумі 0,53 грн може бути повернута позивачу ухвалою суду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі звернення до суду з відповідним клопотанням.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барви" (70151, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Барвінівка, вул. Шкільна, буд. 15; ідентифікаційний код юридичної особи 30870438) на користь Малого приватного підприємства фірма "Ерідон" (місце знаходження: 08143, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, буд. 46; поштова адреса 03191, м. Київ, а/с 50; ідентифікаційний код юридичної особи 19420704) заборгованість з оплати товару за договором поставки № 1821/19/88 від 07.11.2018 у розмірі 402 806,21 грн (чотириста дві тисячі вісімсот шість гривень 21 коп.), суму судового збору в розмірі 8650,47 грн (вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 47 коп). Видати наказ.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 173 891,84 грн закрити за відсутності предмета спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 10 лютого 2020 року.

Суддя І. С. Горохов