ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2171/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Богатиря К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2019, ухвалене суддею Цісельським О.В., м. Одеса, повний текст складено 08.10.2019

у справі № 916/2171/19

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України

до Військової частини НОМЕР_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1

про стягнення 100 700 грн.

ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просило суд стягнути з останньої 100700 грн., з яких: 100000 грн. суму сплаченого страхового відшкодування та 700 грн. витрат на встановлення розміру збитків.

Позов мотивований тим, що 11.04.2018 з вини ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), який керував автомобілем «УАЗ 469», що належить ВЧ НОМЕР_1 , скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок чого автомобіль «Volkswagen» отримав механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність ВЧ НОМЕР_1 не була застрахована, а заподіяна шкода внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі. МТСБУ 15.08.2018 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 100000 грн. Крім того, 11.06.2018 МТСБУ сплатило 700 грн. за послуги по встановленню розміру збитків.

Заперечуючи проти задоволення позову, ВЧ НОМЕР_1 зазначила, зокрема, про те, що саме ОСОБА_1 має нести відповідальність за завдану внаслідок ДТП шкоду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.10.2019 у справі №916/2171/19 позов МТСБУ задоволено повністю, стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 100700 грн, з яких: 100000 грн. сплаченого страхового відшкодування, 700 грн. витрат на встановлення розміру збитків та 1921 грн витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з того, що на час скоєння ДТП ОСОБА_1 був військовослужбовцем та проходив строкову службу у ВЧ НОМЕР_1 , тому саме відповідач має відшкодовувати шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП, тому саме він має нести відповідальність за завдану внаслідок ДТП шкоду.

Крім того, автомобіль «УАЗ 469» не перебуває у власності ВЧ НОМЕР_1 , а закріплений за нею на праві оперативного управління, тому відповідач не є відповідальним органом, який має нести відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду.

Також скаржник зазначає, що понесені позивачем витрати в сумі 700 грн. за встановлення розміру збитків не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки такі витрати не віднесені до переліку ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 у справі № 916/2171/19 за апеляційною скаргою ВЧ НОМЕР_1 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк до 18.12.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у строк до 18.12.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання. Одночасно скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та зупинено дію рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2019 у справі № 916/2171/19.

09.12.2019 від МТСБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2018 у справі №522/7080/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вищезазначеною постановою встановлено, що 11.04.2018 о 08:20 в м. Одесі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «УАЗ 469» (д.н.з. НОМЕР_2 ), рухаючись по вул. Армійська, 10, при виїзді на нерегульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не надав переваги у русі транспортному засобу марки «Volkswagen» (д.н.з. НОМЕР_3 ), під керуванням ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), який рухався в зустрічному напрямку, в наслідок чого транспортні засобу зазнали механічних ушкоджень. В діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №155589 від 11.04.2018р. та іншими матеріалами справи.

Учасниками справи не заперечується, що водій автомобіля марки «УАЗ 469» (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 був військовослужбовцем та на час скоєння ДТП проходив строкову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що власником транспортному засобу марки «Volkswagen» (д.н.з. НОМЕР_3 ) є ОСОБА_3 (далі ОСОБА_4 ).

16.07.2018 ОСОБА_3 подав до МТСБУ повідомлення про ДТП та заяву про виплату йому страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту № 361/18 від 24.04.2018 вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «Volkswagen» (д.н.з. НОМЕР_3 ) внаслідок ДТП з урахуванням коефіцієнту зносу, складає 119603,62 грн.

Вищезазначений Звіт складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Шпаком Олегом Володимировичем (далі ФОП Шпак О.В.), який в свою чергу діяв на виконання укладеного з МТСБУ договору №2015/0021 від 10.12.2015 та доручення від 11.04.2018.

Колегією суддів також встановлено та не заперечується учасниками справи, що на дату скоєння ДПТ цивільно-правова відповідальність ВЧ НОМЕР_1 не була застрахована.

Згідно Наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15.08.2018 №7826 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» ОСОБА_3 вирішено сплатити грошову у розмірі 100000 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

МТСБУ сплатило ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 100000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 992511 від 15.08.2018, призначення платежу: виплата згідно наказу № 7826 від 15.08.2018 (а.с.27).

Крім того, МТСБУ сплатило на користь ФОП Шпака О.В. 700 грн., призначення платежу: оплата послуг експерта.

Предметом спору у даній справі є вимога МТСБУ стягнути з ВЧ НОМЕР_1 100700 грн., (100000 грн. сума сплаченого страхового відшкодування та 700 грн. витрати на встановлення розміру збитків) з тих підстав, що ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, на дату скоєння якої цивільно-правова відповідальність ВЧ НОМЕР_1 не була застрахована, а заподіяна шкода внаслідок ДТП не була відшкодував потерпілій особі.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог МТСБУ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо) (абзац 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди".

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Як вже зазначалось раніше, водій автомобіля марки «УАЗ 469» (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 на час скоєння ДТП був військовослужбовцем та проходив строкову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Доказів того, що ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП неправомірно заволодів автомобілем «УАЗ 469» матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме ВЧ НОМЕР_1 має відшкодовувати шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Щодо доводів скаржника про те, що понесені позивачем витрати в сумі 700 грн. за встановлення розміру збитків не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки такі витрати не віднесені до переліку ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. (п. 41.4. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову МТСБУ, стягнення з ВЧ НОМЕР_1 суми сплаченого страхового відшкодування та суми, понесеної позивачем на встановлення розміру збитків.

Рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2019 у справі №916/2171/19 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду Одеської області від 03.10.2019 у справі №916/2171/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир