РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2020Справа №910/15267/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.»
простягнення 214 983,83 грн.
Суддя Бойко Р.В.
Секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Васіна Н.Д.
від відповідача:Пронін Є.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» про стягнення 214 983,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» було надано позивачу послуги з охорони з порушенням умов Договору про надання послуг охорони №953-SEK/2017 від 01.11.2017, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 214 983,83 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2019 відкрито провадження у справі №910/15267/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

21.11.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог, оскільки він виконував свої зобов`язання за договором належним чином, а твердження позивача про порушення умов Договору про надання послуг охорони №953-SEK/2017 від 01.11.2017 відповідачем є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, у відзиві відповідачем викладено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2019 призначено у справі №910/15267/19 судове засідання на 03.12.2019.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 03.12.2019 долучено до матеріалів справи подані позивачем та відповідачем докази; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив- протягом п`яти днів; звернуто увагу відповідача, що ухвалою суду від 01.11.2019 йому встановлено строк на подання заперечень на відповідь на відзив; в судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2019.

11.12.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що предметом спору у справі №910/15267/19 є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» штрафних санкцій за факти порушення відповідачем умов Договору про надання послуг охорони №953-SEK/2017 від 01.11.2017, а не питання оплати наданих відповідачем послуг. Крім того, позивач вказує, що із підписаних сторонами табелів робочого часу вбачаються факти надання відповідачем послуг в об`ємі меншому, ніж це передбачено договором, що ж порушенням умов спірного договору, а тому наявні підстави для застосування штрафних санкцій. В той же час, позивач зазначає, що складання актів фіксації порушень є правом замовника послуг згідно договору, а не обов`язком.

16.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» до відділу діловодства господарського суду міста Києва було подано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачем вказувалось на порушення позивачем строку на подання відповіді на відзив. Крім того, відповідач звертав увагу суду на те, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» у жовтні-листопаді 2018 року послуги оформлені складеними сторонами актами виконаних робіт, в яких зазначено, що зазначені в актах послуги відповідають умова договору №953-SEK/2017 від 01.11.2017 та сторони не мають претензій одна до одної. До того, відповідач вказує на пропуск відповідачем строку позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій за актами від 11.10.2018, від 22.10.2018, від 16.10.2018 та від 08.10.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2019 відкладено судове засідання на 21.01.2020 у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та необхідністю представнику позивача ознайомитись з запереченнями на відповідь на відзив.

В судове засідання 21.01.2020 представники сторін з`явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 21.01.2020 судом завершено розгляд справи №910/15267/19 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека І і Б» (виконавець) укладено Договір про надання послуг охорони №953-SEC/2017 (надалі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання організувати та забезпечити комплексну охорону (послуги) будівель та приміщень замовника, а також майна замовника, яке знаходиться у зазначених приміщеннях (в т.ч. приміщення відповідно до яких замовник має належні права користування), за адресами, вказаними в Додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 Договору послуги, зазначені у п. 1.1. договору, включають:

- охорону територій, будівель, приміщень замовника в межах об`єктів від несанкціонованого проникнення до них фізичних осіб та транспортних засобів;

- організацію та забезпечення перепускного режиму на об`єктах;

- організацію технічного, методичного, інформаційного та консультативного забезпечення безпеки функціонування об`єктів;

- здійснення заходів щодо забезпечення безпеки працівників замовника, клієнтів, збереження майна та матеріальних цінностей замовника;

- здійснення профілактичних заходів щодо недопущення крадіжок та інших правопорушень;

- забезпечення дотримання встановлених правил пожежної безпеки.

Пунктом 1.6 Договору встановлено, що обсяг послуг, що надаються виконавцем замовнику, визначаються кількістю постів на об`єктах та обсягом фактично витраченого часу, протягом якого надавалися послуги на об`єктах. З метою надання послуг за цим договором, виконавець зобов`язаний забезпечити функціонування добових та інших постів на кожному об`єкті. Під постом на об`єкті сторони розуміють надання послуг, передбачених цим Договором, на об`єкті одним уповноваженим представником виконавця (працівником виконавця) протягом часу, узгодженого сторонами в цьому Договорі. Послуги за цим договором надаються з використанням добових постів та інших постів. Для цілей цього договору, під добовим постом на об`єкті сторони розуміють надання послуг, передбачених цим договором на об`єкті одним уповноваженим представником виконавця (працівником виконавця) протягом 24 годин на добу щоденно; під іншим постом сторони розуміють надання послуг, передбачених цим договором на об`єкті одним уповноваженим представником виконавця (працівником виконавця) протягом періоду часу, та згідно графіком, визначеними замовником.

Сторони погодили, що кількість та види постів на кожному об`єкті (зазначеному в Додатку №1 до цього Договору), яку виконавець зобов`язаний забезпечити відповідно до умов цього договору, визначається замовником самостійно в односторонньому порядку та має бути доведена до відома виконавця не пізніше ніж 30 вересня 2017 року. Кількість та види постів на об`єктах може бути змінена замовником згідно з умовами цього договору (п. 1.7 Договору).

У пункті 1.8 Договору сторони погодили, що надання послуг згідно умов цього договору здійснюється уповноваженими представниками виконавця (працівниками виконавця) у відповідності до Інструкції щодо діяльності охорони (надалі - Інструкція), яка є невід`ємною частиною договору. Розташування постів на об`єктах зазначається відповідно до інструкції та вказівок замовника.

Згідно з п. 3.9 Договору замовник має право затримати проведення оплати вартості послуг, які виконані виконавцем з недоліком, що зафіксовано актом. Виконавець здійснює усунення недоліків у наданих послугах (якщо на думку замовника в цьому є необхідність) за власний рахунок та у строк, узгоджений сторонами, після чого замовник оплачує вартість наданих послуг (за умови надання повного пакету документів, передбачених цим договором).

Відповідно до п. 3.1.24.8 Договору у випадку незабезпечення виконавцем надання послуг охорони на будь-якому об`єкті з будь-яких причин (в тому числі невиходу працівника виконавця) виконавець зобов`язаний сплатити на користь замовника штраф у розмірі 20% від щомісячної плати за послуги на відповідному об`єкті. У такому випадку замовник має право зменшити суму, що підлягає сплаті виконавцю у порядку, передбаченому у п. 3.10 цього Договору.сторони підтверджують, що вартість послуг, зазначена у п. 3.2 Договору, є фіксованою протягом всього строку дії договору та включає всі та будь-які витрати виконавця, які виникають, або можуть виникнути у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим договором.

У п. 4.9 Договору визначено, що у випадку, якщо уповноважені представники виконавця (працівники виконавця) під час надання послуг будуть викриті у вживанні наркотичних засобів та/або алкоголю та/або сильнодіючих лікарських засобів або ж на початку робочої зміни знаходяться під впливом наркотичних засобів та/або алкоголю та/або сильнодіючих лікарських засобів замовник має право стягнути, а виконавець зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 15 000,00 грн за кожний окремий випадок. Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та/або під дією наркотичних засобів та/або має бути підтверджений співробітником замовника (або третьою особою), який має медичну освіту.

Відповідно до п. 4.10 Договору у випадку скоєння залученими до надання послуг за цим договором співробітниками (уповноваженими представниками) виконавця навмисних або з необережності злочинів/бездіяльності (в тому числі крадіжки, шахрайства, інших злочинів, які спричиняють шкоду правам та інтересам замовника), виконавець зобов`язаний компенсувати завдану шкоду замовнику та сплатити штраф на користь замовнику у розмірі 30 000,00 грн за кожний окремий випадок.

Згідно з п. 3.1.4 Договору сторони погодили, що фактичний час, протягом якого надаються послуги уповноваженими представниками виконавця протягом однієї доби не включає час перерв, часу, необхідного для прибуття та залишення об`єкту, та становить час з моменту прибуття уповноваженого працівника виконавця на об`єкт (та відповідний пост) та до моменту здавання зміни останнім, що відображається в табелі обліку робочого часу, який має бути затверджений замовником.

У п. 3.2 Договору сторонами погоджено, що вартість надання послуг, передбачених цим договором, одним працівником виконавця на одному пості протягом 1 години на кожному об`єкті погоджена сторонами в Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору загальна вартість послуг, які надані виконавцем за цим договором (ціна договору), становить вартість фактично наданих послуг виконавцем протягом строку дії цього договору, що підтверджується відповідними підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 3.5 Договору сторони погодили, що незважаючи на настання строку платежу, платіж не здійснюється у випадках, якщо: - акт приймання-передачі наданих послуг оформлений з порушенням вимог бухгалтерського законодавства; - податкова накладна не відповідає вимогами податкового законодавства.

Згідно з п. 3.9 Договору замовник має право затримати проведення оплати вартості послуг, які виконані виконавцем з недоліком, що зафіксовано актом. Виконавець здійснює усунення недоліків у наданих послугах (якщо на думку замовника в цьому є необхідність) за власний рахунок та у строк, узгоджений сторонами, після чого замовник оплачує вартість наданих послуг (за умови надання повного пакету документів, передбачених цим договором).

Згідно з п. 7.1 Договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 01.11.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх проведення між сторонами. Виконавець зобов`язаний розпочати надання послуг за цим договором з листопада 2017 року.

Додатковою угодою №2 від 01.11.2018 до Договору сторони внесли зміни до п. 7.1 договору, зазначивши, що договір діє до 01.02.2019.

Додатком №1 до Договору сторони визначили перелік об`єктів охорони - (21 об`єкт охорони) та вартість надання послуг одним працівником на одному пості протягом однієї години.

Додатковою угодою №2 від 01.11.2018 до Договору сторони внесли зміни до вартості послуг охорони одним працівником на одному пості протягом однієї години.

Додатком №4 до Договору є Інструкція щодо діяльності охорони, якою встановлені види постів охорони, перелік обов`язків працівників виконавця.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем у жовтні-листопаді 2018 року та січні 2019 року своїх зобов`язань за Договором та як наслідок наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» штрафних санкцій у загальному розмірі 214 983,83 грн.

Укладений сторонами Договір є договором охорони, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 66 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 978 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охоронну діяльність» охорона майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність» суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.

Суть спору у даній справі зводиться до того, що позивач стверджує про допущення відповідачем у жовтні-листопаді 2018 року та січні 2019 року порушення умов Договору, яке зводилось до того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» незабезпечено надання послуг охорони на об`єктах Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» у зв`язку з невиходом працівників виконавця на пост/об`єкт, а тому наявні правові підстави для стягнення передбачених Договором штрафних санкцій.

Отже, за умовами п. 1.6 Договору відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з охорони, які полягали, зокрема, в забезпечені функціонування добових та інших постів на кожному об`єкті.

Із наведеного пункту Договору вбачається, що в розумінні сторін добовим постом на об`єкті сторони є надання послуг на об`єкті одним уповноваженим представником виконавця (працівником виконавця) протягом 24 годин на добу щоденно, іншим постом - є надання послуг на об`єкті одним уповноваженим представником виконавця (працівником виконавця) протягом періоду часу та згідно графіком, визначеними замовником.

Тобто, належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором з надання послуг охорони полягає у тому, що останній зобов`язаний забезпечити присутність своїх представників на всіх постах, кількість та категорія (добовий чи інший) яких погоджена із позивачем, та відповідно виконавець повинен забезпечити присутність своїх представників (працівників) на посту в певний проміжок часу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторонами у Додатку№1 до Договору погоджено перелік об`єктів охорони - (21 об`єкт охорони) та вартість надання послуг одним працівником на одному пості протягом однієї години.

Судом враховано специфіку діяльності позивача та об`єктів, щодо охорони яких відповідачем було взято за себе зобов`язання, - мережеві магазини «Метро», які, як правило, працюють цілодобово та відповідно існує необхідність, щоб послуги охорони надавались в повному обсязі та комплексно, оскільки часткова охорона певного об`єкту (наприклад, лише входу для клієнтів) не відповідатиме меті замовника при укладенні з виконавцем договору про надання послуг з охорони.

З аналізу умов Договору суд прийшов до висновку, що в розумінні сторін об`єктом є певний (визначений сторонами) магазин «Метро», постом є чітко визначене сторонами місце в магазині, в якому виконавець зобов`язаний забезпечити присутність свого представника (працівника) протягом чітко визначеного періоду часу. Якщо ж такий пост є добовим, то виконавець зобов`язаний забезпечити присутність свого представника у такому місці протягом 24 годин на добу.

Зважаючи на наведене та враховуючи зміст Договору та Додатків до нього, є цілком обґрунтованим висновок, що належне виконання зобов`язань щодо забезпечення присутності своїх представників на певних постах (наприклад, на вході для клієнтів, на вхідній рампі, біля виходу клієнтів тощо) передбачає необхідність перебування охорони (працівників, представників відповідача) на певному місці в певному магазині у певний проміжок часу (протягом погодженої із замовником кількості годин), що погоджується з замовником.

При цьому, з огляду на специфіку об`єкта охорони, незабезпечення хоча б на одному посту присутності представника виконавця створює ризик втрати замовником майна (в тому числі, внаслідок крадіжки) навіть якщо на всіх інших постах представники виконавця були присутніми, та відповідно замовник не отримує того, на що сподівався при укладенні Договору.

Таким чином відсутність працівників, представників відповідача в певному місці у певний час свідчить про нерозміщення виконавцем посту (відсутність посту) та зниження ефективності послуг охорони.

Про обґрунтованість таких висновків суду свідчить формулювання п. 4.8 Договору - із даного пункту вбачається, що сторонами було віднесено до випадків незабезпечення виконавцем надання послуг охорони на об`єкті випадок невиходу працівника виконавця. Зважаючи, що в даній умові працівника вказано в однині, то відповідно сторони презюмували, що навіть якщо на всіх інших постах присутні представники відповідача, то невихід працівника хоча б на один пост свідчить про незабезпечення виконавцем надання послуг охорони на об`єкті в цілому.

Як вбачається із наданих позивачем актів про порушення умов Договору від 11.10.2018, від 22.10.2018, від 16.10.2018, від 08.10.2018, від 31.10.2018, від 26.11.2018, від 10.11.2018, від 17.01.2019, що комісією, у складі представників сторін, фіксувались обставини відсутності працівників (представників) відповідача на постах на різних об`єктах (в різних магазинах) протягом визначеного сторонами проміжку часу та відповідно фіксувалась фактична кількість годин, які були відпрацьовані працівниками, представниками відповідача.

Тобто, вказаними актами фіксувались випадки невиходу працівників, представників відповідача на пости у відповідних об`єктах.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Наведене свідчить, що відповідачем порушено умови Договору в частині виконання своїх зобов`язань забезпечення надання послуг охорони на об`єктах позивача.

Щодо посилань відповідача про неналежність наданих позивачем актів про порушення умов Договору як доказів, оскільки останні підписані із сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» неуповноваженими особами, суд відхиляє такі доводи відповідача, з огляду на наступне.

По-перше, у пункті 2.1 Додатку №3 до Договору сторонами погоджено, що повноваження із підписання документів зобов`язального характеру від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» наявні лише у директора відповідача ОСОБА_1 . Проте законодавство не містить визначення поняття «документів зобов`язального характеру».

В той же час, акти про порушення умов Договору є фіксацією певного порушення, яке складається у момент виявлення порушення та в якому відображаються обставини порушення. Специфіка таких актів полягає у тому, що останні складаються на місці та протягом нетривалого проміжку часу від часу виявлення порушення.

Зважаючи на те, що акти про порушення умов Договору є документами фіксації порушення, які можуть складатись у довільній формі, вони підлягають підписанню особами, які стали очевидцями (свідками) певного порушення, в той час як директор відповідача, із місцезнаходженням у м. Києві, жодним чином не міг бути як свідком (очевидцем) порушень умов Договору на об`єктах (в магазинах) позивача, у різних регіонах України (наприклад, у м. Одеса, у м. Львові, у м. Рівному тощо), так і не міг забезпечити власне посвідчення такого порушення протягом нетривалого проміжку часу від часу виявлення порушення.

По-друге, акти від 11.10.2018, від 22.10.2018, 31.10.2018, від 10.11.2018, від 17.01.2019 - були підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» начальником охорони об`єкта (у якого відповідно до п. 8 укладеної сторонами Інструкції (додаток до договору) наявні обов`язки із здійснення комунікації між торговим центром та охоронною компанією та щомісячного звітування перед директором торгового центру та начальником служби майнової безпеки щодо результатів роботи охорони та кількості відпрацьованих годин), акт від 26.11.2018 - старшим зміни охорони (у якого відповідно до п. 7 укладеної сторонами Інструкції (додаток до договору) наявні повноваження із складання необхідної документації, звітності тощо, а також на якого покладено обов`язок із заповнення необхідної документації щодо обліку відпрацьованих годин персоналом охорони та виконання інших завдань відповідно до вказівок начальника служби безпеки торгового центру), акти від 16.10.2018, від 08.10.2018 підписані представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» Черненко та Бич-Дедух відповідно.

У своєму відзиві відповідач жодним чином не вказував, що зазначені особи не являються представниками (працівниками) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.», а лише звертав увагу суду на те, що повноваження підписувати документи наявні лише у директора товариства.

Частиною 4 статті 168 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що надані позивачем акти про порушення умов Договору підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» його працівниками (представниками).

По-третє, як в межах справи №910/7564/19, предметом якої було стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» оплати фактично наданих у січні 2019 року послуг з охорони, так і в межах даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» неодноразово стверджувало, що сам акт надання послуг підписувався сторонами після того, як сторони погоджували фактичний обсяг наданих позивачем послуг охорони у звітному місяці, тобто з урахуванням всіх зауважень Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна».

Крім того, представник відповідача у засіданнях, в яких здійснювалась фіксація технічними засобами, стверджував, що задоволення позовних вимог у даній справі матиме наслідком подвійне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.», оскільки на підставі вказаних порушень, зафіксованих у актах порушення умов Договору, відповідач поніс негативні наслідки - отримав оплату наданих послуг у меншому розмірі.

Отже, незважаючи на те, що, за твердженнями відповідача, акти про порушення умов Договору підписувались неуповноваженими представниками відповідача, проте вони враховувались відповідачем при складанні актів наданих послуг, а відтак Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» визнавались зафіксовані у актах порушення умов Договору обставини та відповідно не оспорювалась компетенція осіб, які їх підписали від імені відповідача.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що актами про порушення умов Договору підтверджується неналежне (не в повному обсязі) надання відповідачем позивачу послуг за Договором та відповідно незабезпечення надання послуг охорони на об`єктах позивача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, судом за наслідками дослідження матеріалів справи було встановлено, що відповідачем у жовтні-листопаді 2018 року та в січні 2019 року неналежно виконувались свої зобов`язання за Договором (не в повному обсязі), а саме - не забезпечено надання послуг охорони на певних об`єктах позивача, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України) і відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 4.8 Договору сторонами визначено, що у випадку незабезпечення виконавцем надання послуг охорони на будь-якому об`єкті з будь-яких причин (в тому числі невиходу працівника виконавця) виконавець зобов`язаний сплатити на користь замовника штраф у розмірі 20% від щомісячної плати за послуги на відповідному об`єкті. У такому випадку замовник має право зменшити суму, що підлягає сплаті виконавцю у порядку, передбаченому у п. 3.10 цього Договору.сторони підтверджують, що вартість послуг, зазначена у п. 3.2 Договору, є фіксованою протягом всього строку дії договору та включає всі та будь-які витрати виконавця, які виникають, або можуть виникнути у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим договором.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що згідно вказаного Договору сторонами було погоджено право замовника на зменшення суму, що підлягає сплаті виконавцю, а не право на стягнення штрафних санкцій. Тобто, на думку відповідача, замовник отримує сплату штрафу від відповідача - шляхом активних дій зі сторони замовника, а саме шляхом зменшення суми оплати послуг виконавця за відповідний місяць у встановлений Договором термін, який визначається подією - перед фактичною сплатою вартості послуг виконавцю.

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та такими, що базуються на підміні понять оплати послуг у фактично наданих обсягах із стягненням з виконавця штрафних санкцій за порушення зобов`язань.

Так, умовами Договору обумовлено вартість послуг та обсяг послуг, які підлягають наданню виконавцем. Відповідно у позивача відсутній обов`язок із оплати виконавцю послуг в частині, яка не була надана відповідачем, а тому цілком природньо, що вартість послуг за Договором буде корегуватись в частину зменшення з огляду на кількість годин, протягом яких послуги з охорони не надавались, оскільки працівник (представник) відповідача не був присутній на посту/об`єкті.

Тобто, таке зменшення вартості послуг жодним чином не є та не може вважатись стягнення неустойки, а є оплатою послуг в обсязі, що фактично наданий відповідачем.

Натомість у п. 4.8 Договору сторонами передбачено відповідальність виконавця за порушення зобов`язання - сплата неустойки у вигляді штрафу.

Як вбачається з розрахунку штрафів, долученого відповідачем до матеріалів справи у жовтні 2018 року відповідачем було порушено умови п. 4.8 Договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф у загальному розмірі 119 375,33 грн, у листопаді 2018 року - п. 4.8 Договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф у загальному розмірі 60 585,66 грн, у січні 2019 року - п. 4.8 Договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф у загальному розмірі 35 022,84 грн.

Таким чином, загальний розмір штрафів, нарахованих відповідачем на підставі п.п. 4.8 Договору становить 214 983,83 грн.

При цьому, відповідач вказує, що йому не зрозуміло яким чином здійснювався позивачем розрахунок штрафних санкцій, а відтак такий розрахунок є необґрунтованим.

При здійсненні розрахунку суми штрафу, суд виходив з наступного. У кожному акті про порушення умов Договору зазначено на якому саме об`єкті було виявлено порушення (вказано номери магазинів «Метро»). Відповідно сума штрафу по кожному порушенню складає 20% від місячної вартості послуг виконавця на об`єкті, де трапилось порушення, без урахування суми ПДВ.

Здійснивши власний перерахунок заявленої до стягнення позивачем суми штрафу, суд прийшов до висновку, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» про стягнення штрафу у сумі 214 983,83 грн. є правомірною та обґрунтованою.

У запереченнях на відповідь на відзив Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» було заявлено про пропуск Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» строку позовної давності за вимогою про стягнення штрафних санкцій за порушеннями, які були виявлені позивачем до 29.10.2018.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється Цивільним кодексом України.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В свою чергу, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено скорочений строк позовної давності тривалістю 1 рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, строк позовної давності за спірними вимогами позивача почав свій перебіг з наступного дня від дати складання відповідних актів про порушення умов Договору.

Частиною 1 статті 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

В матеріалах справи наявний акт від 31.10.2018 виконаних робіт за жовтень 2018 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін на скріплений їх печатками. Зокрема, зі сторони відповідача вказаний акт підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» ОСОБА_1

Як зазначалось представниками сторін вказаний акт був підписаний після того, як сторони погоджували фактичний обсяг наданих позивачем послуг охорони у звітному місяці, тобто з урахуванням всіх зауважень Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» та відповідно шляхом зменшення вартості послуг в частині невідпрацьованих годин.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.», підписуючи акт від 31.10.2018, вчинило дії, що свідчать про визнання ним фактів порушення своїх зобов`язань за Договором та відповідно і обов`язку зі сплати штрафних санкцій на користь позивача за порушення умов Договору.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Тобто, починаючи з дати підписання акту виконаних робіт - 31.10.2018 перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення неустойки за порушення, які мали місце у жовтні 2018 року, почався заново, а тому, зважаючи на дату подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» даного позову до суду - 30.10.2019 (дата здачі поштового відправлення на адресу господарського суду, в якому містився позов, до відділу поштового зв`язку), суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строку позовної давності за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» про стягнення штрафу у сумі 214 983,83 грн.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на дату подання позову - від 1 921,00 грн. до 672 350,00 грн.).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» у своїй позовній заяві було заявлено майнову вимогу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Бізнес-Безпека і Б.» штрафу у розмірі 214 983,83 грн., за розгляд якої підлягав оплаті судовий збір у розмірі 3 224,76 грн.

Отже, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на судовий збір, який підлягав сплаті за звернення до господарського суду із даним позовом, покладаються на відповідача.

В той же час, як вбачається із платіжного доручення № від 25.10.2019 Товариством з додатковою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» сплачено судовий збір за звернення до господарського суду міста Києва із даним позовом у розмірі 3 224,77 грн.

Тобто, позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01 грн.

Суд звертає увагу позивача, що останній вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 0,01 грн., проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Безпека і Б.» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 10; ідентифікаційний код 32250784) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» 02140, м. Київ, проспект Петра Григоренка, буд. 43; ідентифікаційний код 32049199) штраф у розмірі 214 983 (двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 3 224 (три тисячі двісті двадцять чотири) грн. 76 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 31.01.2020.

Суддя Р.В.Бойко