ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ПРО ВІДКЛАДЕННЯ ПІДГОТОВЧОГО ЗАСІДАННЯ

03.02.2020 Справа № 905/802/19

Господарський суд Донецької області у складі судді головуючого судді Курило Г.Є.,

суддів Паляниці Ю.О., Лейби М.О.,

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник", м.Бахмут

про стягнення заборгованості в сумі 121560930,31грн.

Представники сторін:

від позивача: Хорошилов І.І. (адвокат) - довіреність №09/12/273 від 18.07.2019;

від відповідача: Бронова Ю.Г. (адвокат) - ордер ХВ№0;

від третьої особи: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут, про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 у розмірі 115319081,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.05.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/802/19; справу №905/802/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

02.07.2019 до суду в рамках справи №905/802/19 надійшов зустрічний позов від Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ про стягнення 9951977,87грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.07.2019 зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ про стягнення 9951977,87грн. залишено без руху; надано Приватному акціонерному товариству "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут строк для усунення недоліків його зустрічної позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору та надання суду доказів надіслання копій доданих до зустрічної позовної документів відповідачу за зустрічним позовом (із поіменним переліком предметів вкладення).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.07.2019 повернуто зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ про стягнення 9951977,87грн. та додані до нього документи.

31.07.2019 через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут надійшла апеляційна скарга б/н від 31.07.2019 (вх.№15271/19 від 31.07.2019) на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.07.2019 по справі №905/802/19 про повернення зустрічного позову заявнику.

У зв`язку із надходженням апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут та необхідністю скерування матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, господарський суд Донецької області ухвалою від 02.08.2019 зупинив провадження у справі №905/802/19 до закінчення розгляду апеляційної скарги б/н від 31.07.2019 (вх.№15271/19 від 31.07.2019) Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.07.2019 по справі №905/802/19 про повернення зустрічного позову заявнику Східним апеляційним господарським судом та повернення матеріалів справи на адресу господарського суду Донецької області.

Постановою від 23.09.2019 Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Донецької області від 24.07.2019 залишено без змін.

07.10.2019 матеріали справи №905/802/19 повернулись до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.10.2019 поновлено провадження у справі №905/802/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут про стягнення заборгованості в сумі 115319081,29 грн.; продовжено розгляд справи №905/802/19 зі стадії підготовчого провадження; призначено підготовче засідання на 29.10.2019 об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.10.2019 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог; задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник" про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Укрпідшипник"; призначено справу №905/802/19 до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

29.10.2019 на адресу суду від Східного апеляційного господарського суду надійшов лист №022000 від 28.10.2019 разом з касаційною скаргою б/н від 24.10.2019 Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 по справі №905/802/19 та ухвалу господарського суду Донецької області від 24.07.2019.

У зв`язку із надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут та необхідністю скерування матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, господарський суд Донецької області ухвалою від 29.10.2019 відклав визначення складу колегії суддів та зупинив провадження у справі №905/802/19 до закінчення касаційного провадження та повернення справи до господарського суду Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 25.11.2019 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Машинобудівний завод "ВІСТЕК" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 та ухвалу господарського суду Донецької області від 24.07.2019 у справі №905/802/19.

Матеріали справи №905/802/19 повернулись до господарського суду Донецької області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 20.12.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/802/19 для визначення судової колегії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.12.2019, для розгляду даної справи сформовано наступну колегію: головуючий суддя Курило Г.Є., судді Паляниця Ю.О., Лейба М.О.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.12.2019 поновлено провадження у справі 905/802/19; прийнято справу №905/802/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м.Київ до Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК", м.Бахмут за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник", м.Бахмут про стягнення заборгованості в сумі 121560930,31грн. до колегіального розгляду у складі: головуючого судді Курило Г.Є., судді Паляниця Ю.О., Лейба М.О., розгляд справи почато спочатку.

20.01.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник", м.Бахмут надійшли пояснення по суті спору, в яких третя особа просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

03.02.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2020. Позивачем наведено перелік усіх поручителів (у тому числі майнових) за кредитним договором №15-93/19-16/13 від 25.10.2013, зокрема, такими є Компанія "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), ТОВ «Вістек», ПрАТ «Укрпідшипник». За змістом пояснень позивач заперечує проти клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, вважає, що залучення третіх осіб є недоречним та не спрямоване на швидке вирішення справи протягом розумного строку. Стверджує, що наявність договорів застави акцій жодним чином не впливає на порядок вирішення справи про стягнення суми боргу з позичальника.

03.02.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що у разі залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а саме Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), вважає за можливе направити процесуальні документи по справі безпосередньо на адресу юридичної особи - нерезидента, а також не вбачає підстав для перекладу процесуальних документів на англійську мову.

Представник позивача у підготовче засідання 03.02.2020 з`явився, підтримав позовні вимоги, заперечив проти заяви відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, заперечив проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Представник відповідача у підготовче засідання 03.02.2020 з`явився, проти позову заперечив, підтримав заяву про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, наполягав на задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

Представник третьої особи у підготовче засідання 03.02.2020 не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання б/н від 19.07.2019 відповідача Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "ВІСТЕК" про призначення експертизи, господарський суд зазначає наступне.

За змістом клопотання відповідач просить суд призначити у справі №905/802/19 судову економічну експертизу. На вирішення експерта поставити наступні питання: в якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком по поверненню основної суми боргу згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? В якій сумі підтверджується загальний розмір погашених процентів за правомірне користування кредитом згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? В якій сумі підтверджується загальний розмір погашених процентів за не правомірне користування кредитом згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати процентів за правомірне користування кредитом згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати процентів за не правомірне користування кредитом згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати пені по кредиту згідно з договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19- 16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) за період з 25.10.2013 по 09.04.2019 та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо? Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (зі сплати процентів за правомірне користування кредитом, за не правомірне користування кредитом, пені та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між зазначеними сторонами договору про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 (з додатковими угодами до нього) та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що оскільки предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суттєвим у даній справі є правильне визначення розміру суми яка підлягає стягненню. Сума заявленої до стягнення заборгованості перевищує 100000000,00 грн. Період нарахування заборгованості складає майже шість років, а саме з 2013 року (рік укладання договору) по 09 квітень 2019 року. Умови кредитного договору та відповідно умови нарахування заборгованості неодноразово змінювалися, а саме договорами про внесення змін та доповнень від 12.11.2015, від 25.11.2016, від 08.12.2017, від 11.06.2018, якими сторони викладали кредитний договір в новій редакції. Обіг заборгованості за кредитом та процентами здійснюється по 23 рахункам, що підтверджується наданими позивачем виписками по рахункам. На протязі дії договору, суми простроченої заборгованості по кредиту переносились з рахунку простроченої заборгованості по кредиту на рахунки строкової заборгованості по кредиту. Розрахунок заборгованості разом з виписками по рахункам відповідача складає майже 200 сторінок. Враховуючи те, що на підставі оцінки наданих позивачем доказів виникли об`єктивні сумніви щодо правильності нарахування суми заявленої позивачем до стягнення, самостійно здійснити розрахунок та достовірно встановити розмір заборгованості, без залучення спеціальних знань експерта - неможливо, у зв`язку з тим, що для цього необхідно мати спеціальні знання в галузі економіки, фінансів та банківської справи.

Позивач проти призначення судової експертизи заперечив.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Позивачем до матеріалів справи надані: розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем, довідки-розрахунки заборгованості, належним чином завірена копія кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 зі змінами та доповненнями, заява позичальника на отриання кредитних коштів, меморіальний ордер №550857 від 28.10.2013, виписки по наступним особовим рахункам відповідача: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 .

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до пункту 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Пунктом 57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Приписами п.60 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України передбачено, що особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як зазначалось вище, до матеріалів справи надані виписки з рахунків обліку, якими позивач підтверджує свої вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає банківські виписки та меморіальний ордер, як належні докази на підтвердження видачі кредиту, нарахування та сплати заборгованості.

Як зазначається в п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість встановлення обставин, які мають значення для справи без призначення судової експертизи шляхом оцінки доказів в їх сукупності та відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях при дослідженні та оцінці документальних доказів наявних у матеріалах справи.

Таким чином, відповідачем не доведено необхідності у призначенні судової економічної експертизи у цій справі.

В той же час, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, оскільки у суду відсутні підстави для її призначення, та, окрім того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

Розглянувши заяву відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, господарський суд зазначає наступне.

За змістом заяви відповідач просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Компанію "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), що заснована відповідно до Закону про компанії Республіки Кіпр, зареєстрована 07.12.1994 за №НЕ 67174 НЕ44, зареєстрований офіс знаходиться за адресою: вул.Агіу Андреу, 347 Іракліон Білдінг, 1 поверх, офіс 12, 3035, Лімассол, Кіпр; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістек", місцезнаходження якого: Україна, 01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.26, .

В обґрунтування заяви відповідач стверджує, що Компанія "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) та ТОВ "Вістек" є майновими поручителями ПрАТ «ВІСТЕК» та у разі невиконання або неналежного виконання останнім свого зобов`язання щодо виконання умов договору про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013 - несуть майнову відповідальність, в межах взятих на себе зобов`язань, перед заставодержателем, а саме ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Вважає, що рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) та ТОВ "Вістек", адже у разі задоволення позову позивач може набути права кредитора стосовно зазначених юридичних осіб.

Позивач проти залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Компанію "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістек" заперечив, про що зазначив в поясненнях, які надійшли до суду 03.02.2020.

Згідно з ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

За змістом ст.11 Закону України «Про заставу» заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Положеннями ст.572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.2 ст.50 Господарського процесуального кодексу України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Суд дійшов до висновку про задоволення заяви відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістек" як заставодавців згідно договорів застави акцій №20-0130/3-1 від 27.01.2014 та №20-3804/3-1 від 29.11.2014, укладених в забезпечення виконання кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 від 25.10.2013, що є підставою позову по цій справі. При цьому, суд вважає помилковими твердження позивача стосовно того, що рішення суду по цій справі не може вплинути на права та обов`язки Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістек".

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Компанія "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) (Кіпр) не є резидентом України, зареєстрована та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 365 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Водночас слід враховувати, що названою нормою встановлено право суду, а не обов`язок у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, звертатись до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.

Міжнародним актом, яким регулюється питання вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась 19.10.2000, Республіка Кіпр - 26.10.1982.

Згідно частини 1 статті 1 Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до частиною 1 статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно статті 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Статтею 10 Конвенції встановлено, що якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном; b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави; c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Отже, Конвенцією чітко встановлені способи та порядок вручення судових та позасудових документів за кордоном.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net, вбачається, що Нотою, датованою 05.01.1984, уряд Кіпру зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів особам, які перебувають на території його країни безпосередньо поштою, відповідно до положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до статті 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесене, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Незважаючи на положення попередніх частин, суддя може в термінових випадках прийняти рішення про застосування будь-яких тимчасових чи охоронних заходів.

У випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Конвенції вбачається, що ця норма застосовується за умов необхідності повідомлення юридичної особи-нерезидента, який є відповідачем у справі (а не позивачем чи третьою особою), про наявність справи, яка розглядається судом, для надання відповідачу можливості вжиття заходів захисту.

Тобто положення Конвенції не допускають винесення судом рішення у справі до виконання певних умов у разі неявки саме відповідача, а не будь-якого іншого учасника провадження.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №911/165/18, від 27.01.2020 у справі №910/29287/15.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі є резидентом України, на якого не поширюються положення статті 15 Конвенції, в той час як іноземним учасником у цій справі є третя особа 2 - Компанія "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED).

Таким чином, положення статті 15 Конвенції, якою визначено, що судове рішення не може бути винесене, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві та це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту в даному випадку не застосовуються.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе направляти копії ухвали суду безпосередньо на адресу Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) (без прохання про вручення та сплати збору у сумі 21 євро), оскільки, Республіка Кіпр погодилась на вручення судових та позасудових документів безпосередньо, в тому числі, і безпосередньо поштою особам, які перебувають на її території.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, насамреред, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Отже, враховуючи можливість застосування статті 10 Конвенції та направлення судових рішень поштою, суд не вбачає підстав зупинення провадження у справі, що призвело б до невиправданого затягування розгляду справи і порушення права учасників судового процесу на розгляд справи упродовж розумного строку.

При цьому, суд зазначає про відсутність підстав для направлення Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) перекладеної на англійську мову ухвали суду та інших процесуальних документів. Так, частина 1 статті 3 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах містить вимогу про необхідність проведення перекладу тексту документу в разі звернення суду до компетентного органу Республіки Кіпр із запитом про надання правової допомоги, а не самостійного направлення поштової кореспонденції особі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що договір застави акцій №20-3804/3-1 від 29.11.2013, укладений між позивачем та Компанією "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), складено на українській мові, підписано директором Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) Шматко Ігорем Вікторовичем без зауважень, а отже при повному розумінні української мови.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Східного апеляційного господарського суду у справі №922/4106/16 від 21.08.2019.

За приписами ст.177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом ч.3 ст.177 вказаного Кодексу підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За результатами підготовчого засідання суд дійшов висновку, що для належної підготовки справи для розгляду по суті, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, для забезпечення рівності сторін щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, строк підготовчого провадження у цій справі має бути продовжений на 30 (тридцять) днів.

Пунктом 2 частиною 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання у випадках, зокрема, залучення до участі або вступу у справу третьої особи.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва (частина 7 статті 183 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, з метою справедливого, неупередженого, повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи для її правильного вирішення суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного ГПК України строку підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 42, 50, 99, 177, 183, 228, 229, 234, 365-367 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №905/802/19 на 30 (тридцять) днів.

2. У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи відмовити.

3. Задовольнити заяву відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Компанію "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), що заснована відповідно до Закону про компанії Республіки Кіпр, зареєстрована 07.12.1994 за №НЕ 67174 НЕ44, зареєстрований офіс знаходиться за адресою: вул.Агіу Андреу, 347 Іракліон Білдінг, 1 поверх, офіс 12, 3035, Лімассол, Кіпр.

5. Залучити до участі у справі в якості третьої особи 3, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістек" (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.26, ).

6. Відкласти підготовче засідання на 03.03.2020 о 12:00 год.Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Донецької області за адресою: 61022, пр.Науки, 5, м.Харків, зал №317.

7. Повідомити учасників справи про підготовче засідання, призначене на 03.03.2020 о 12:00 год.

8. Позивачу невідкладно направити копії позовної заяви з додатками, відповіді на відзив, заяви про збільшення розміру позовних вимог на адресу ТОВ "Вістек" та Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), докази направлення надати суду.

9. Відповідачу невідкладно направити копії відзиву на позовну заяву на адресу ТОВ "Вістек" та Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED), докази направлення надати суду.

10. Встановити для Компанії "ВІС КОММОДІТІС ЛІМІТЕД" (VIS COMMODITIES LIMITED) строк для надання суду документів, що є доказами його правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру, тощо); пояснень по суті справи у строк до 02.03.2020.

11. ТОВ "Вістек" в строк до 02.03.2020 надати пояснення на позов з відповідними доказами та докази направлення пояснень учасникам справи.

12. Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).

13. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

14. В підготовчому засіданні 03.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 05.02.2020.

Головуючий суддя Г.Є. Курило

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя М.О. Лейба