ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.20 Справа № 917/2038/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси», 18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, буд. 84,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин», 37053, Полтавська обл., Пирятинський р-н, с. Повстин, вул. Івана Франка, буд. 9 Б,

про стягнення 96 750,95 грн.

Суддя Мацко Оксана Сергіївна

Представники сторін: не викликались

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» про стягнення 96 750,95 грн., з яких 65 463,89 грн. інфляційні, 31 287,06 грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості за рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18.

Ухвалою від 27.11.2019р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплатив заборгованість за рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18, що є підставою для стягнення з ТОВ «Агрофірма «Пирятин» інфляційних втрат та 3% річних у вищезазначеному розмірі.

Відповідач у відзиві від 18.12.2019 р. (вх. № 14120 від 19.12.2019 р.) стверджує про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» в позовній заяві здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних з суми 1 007 136,87 грн., в яку входять вже стягнуті з відповідача 3% річних в розмірі 59 012,15 грн. та інфляційні витрати в розмірі 235 490,62 грн. за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу № 54 від 28.04.2015 р. Крім того, відповідач, посилаючись на те, що обов"язок сплати за вказаним договором виник 18.05.2015 року, стверджує про сплив строку позовної давності за вказаними вимогами 18.05.2018 року. У зв`язку з викладеним, відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності та просить у задоволенні даного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» відмовити.

У відповіді на відзив № 1 від 09.01.2020 р. (вх. № 362 від 13.01.2020 р.) позивач посилається на те, що підставами позовних вимог у даній справі є не порушення відповідачем договору купівлі-продажу № 54 від 28.04.2015 р., а несвоєчасне виконання зобов`язання зобов`язання, яке виникло з рішення суду у справі № 917/395/18, а тому, на думку позивача, розрахунок інфляційних та 3% річних здійснено у відповідності до чинного законодавства України, строк позовної давності не пропущено.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» 697 750,00 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № 54 від 28.04.2015 р., 59012,45грн. 3% річних, 235 490,62грн. інфляційних втрат, 14 883,80 грн. витрат по сплаті судового збору (повний текст рішення - у Єдиному державному реєстрі судових рішень). Рішення набрало законної сили 08.11.2018р.

На виконання вказаного рішення видано наказ від 19.11.2018 р. (арк.справи 10).

07.03.2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного наказу господарського суду Полтавської області (арк.справи 11).

01.11.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги, на яких приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем було реалізовано право оренди на земельні ділянки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» (протокол проведення електронних торгів № 441787 від 01.11.2019 р., а.с. 12-13).

Таким чином, рішення господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18 було повністю виконано 01.11.2019 року.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 96 750,95 грн., з яких 65 463,89 грн. інфляційні, 31 287,06 грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості за рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18 за період з 18.10.2018 р. (день винесення рішення по стягненню заборгованості) по 31.10.2019 р. (останній день перед проведенням торгів по реалізації майнових прав боржника).

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: наказ на примусове виконання рішення господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18, протокол проведення електронних торгів № 441787 від 01.11.2019 р., матеріали виконавчого провадження ВП №58572381 та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно з. ч. 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Як зазначено вище, рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» 697 750,00 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу № 54 від 28.04.2015 р., 59012,45грн. 3% річних, 235 490,62грн. інфляційних втрат, 14 883,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Дані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18, яке набрало законної сили.

З огляду на те, що відповідачем порушено вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Зазначеним, зокрема, спростовуються, заперечення відповідача, викладені ним у відзиві від 18.12.2019 р. (вх. № 14120 від 19.12.2019 р.). Крім того, не підлягає задоволенню клопотання останнього про застосування строків позовної давності, оскільки встановлений законом строк позовної давності розпочався з дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення своїх прав (невиконання відповідачем рішення господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18) та на даний час не сплив.

З дотриманням положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем приведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 65 463,89 грн. та 3% річних в розмірі 31287,06 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 4).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пирятин» (37053, Полтавська обл., Пирятинський р-н, с. Повстин, вул. Івана Франка, буд. 9 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси» (18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, буд. 84, ) 96 750,95 грн., з яких 65 463,89 грн. інфляційні, 31 287,06 грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості за рішенням господарського суду Полтавської області від 18.10.2018 р. у справі № 917/395/18 та 1 921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 03.02.2020 р.

Суддя О.С. Мацко