РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2020Справа № 910/11327/19
За позовом Органу самоорганізації населення "Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-Капітал" до: 1) Підприємства об`єднання громадян Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УВП-3) Українського товариства сліпих (УТОС); 2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундація "Якісне Житло"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-український будівельний альянс"; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" про заборону вчинення дій, що порушують право.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача1та2 - Іванюк В.І.(адвокат);

від відповідача-1 - Скок В.С. (адвокат);

від відповідача-2 - Скок В.С., Поліщук Ю.В.(адвокат);

від відповідача-3 - не з"явився;

від відповідача-4 - Скок В.С. (адвокат).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, у якому Позивачі просять суд заборонити Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП-3) українського товариства сліпих (УТОС), Товариству з обмеженою відповідальністю "Фундація "Якісне житло", Товариству з обмеженою відповідальністю "Північно-Український Будівельний Альянс", Товариству з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер: :85:381:0029 за адресою: вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі міста Києва та земельній ділянці кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій.

Вимоги позову мотивовані тим, що на земельних ділянках, прилеглій до земельної ділянки, на якій розміщено належне Позивачу-2 нерухоме майно, розпочалося будівництво житлового комплексу, але вказане будівництво: 1) здійснюється на підставі дозволів на виконання будівельних робіт, які не відповідають вимогам чинного законодавства; 2) здійснюється на підставі умов та обмежень забудови земельної ділянки, які не відповідають вимогам чинного законодавства; 3) здійснюється на земельних ділянках, виданих Відповідачам 1 та 2 з порушенням чинного законодавства; 4) здійснюється на земельних ділянках з порушенням їх цільового призначення.

Відповідачі 1, 2 та 4 вимоги позову відхиляли, наголошуючи, що будівництво здійснюється на підставі дійсних (не скасованих і не визнаних у судовому порядку недійсними) правовстановлюючих та дозвільних документів, і права Позивачів жодним чином не порушує. Також вказані Відповідачі звертали увагу, що Позивачі намагалися в судовому порядку оскаржувати пов`язані зі спірним будівництвом правовстановлюючі та дозвільні документи, але їх вимоги не задовольнялися. Окремо, Відповідачі вказували на недоведеність тверджень позову, а також, що у заявленому позові Позивачі намагаються по суті оскаржити правовстановлюючі та дозвільні документи, довести їх невідповідність вимогам закону, тоді як це не є предметом спору (відповідних вимог не заявляється). Здіснюване будівництво Відповідачі вважають правомірним, а також таким, яке права Позивачів не порушує.

Відповідач-3 не скористався своїм правом надати заперечення проти позову або направити представників у засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які були направлені своїми довірителями та приймали участь у засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради № 638-18/798 від 10.07.2003 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджено проект відведення земельних ділянок та передано Відкритому акціонерному товариству трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього у короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 5,99 га для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-громадського призначення в урочищі Гончари-Кожум`яки на вул. Воздвиженській, Горнчарній, Дегтярній, Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

Судом встановлено, що на підставі вищевказаного рішення Київської міської ради, 23.01.2004 між Київською міською радою, як Орендодавцем, та Відкритим акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього, як Орендарем, укладено Договір оренди земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18. За даним договором серед інших передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :85:381:0016. Строк оренди - 5 років. Даний договір оренди зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2004 за № 85- 6-00097 у книзі записів державної реєстрації Договорів.

Рішенням Київської міської ради від 18.06.2009 № 672/1728 поновлено на 5 років з 01.02.2009 договір оренди земельних ділянок від 31.01.2004 № 85-6-00097, укладений між Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього на підставі рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 638-18/798.

Рішенням Київської міської ради від 20.09.2012 № 188/8472 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 18.06.2009 № 672/1728 та договору оренди земельних ділянок від 31.01.2004 № 85-6-00097, укладеного між Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством трестом "Київміськбуд-1" ім. М.П. Загороднього для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-громадського призначення в урочищі Гончари-Кожум`яки на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва" внесено зміни до рішення Київської міської ради від 18.06.2009 № 672/1728 "Про поновлення Відкритому акціонерному товариству трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього договору оренди земельних ділянок для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-громадського призначення в урочищі Гончари - Кожум`яки на вул. Воздвиженській. Горнчарній, Дегтярній, Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва", а саме: слова та цифри "на 5 років з 01.02.2009" змінено словами та цифрами на "на 10 років";

Даним рішенням також внесено зміни до договору оренди земельних ділянок від 31.01.2004 № 85-6-00097, а саме: по тексту договору слова "відкрите акціонерне товариство трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього" змінено на слова "товариство з обмеженою відповідальністю "Фундація "Якісне житло".

15.05.2014 між Київською міською радою, як Орендодавцем, Публічним акціонерним товариством трест "Київміськбуд-1" імені М.П. Загороднього, як Первісним Орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фундація "Якісне житло", як Орендарем, укладено Угоду про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельних ділянок. Даною угодою подовжено до 10 років Договір оренди земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 31.01.2004 за № 85-6-00097 у книзі записів державної реєстрації Договорів; по тексту договору слова "відкрите акціонерне товариство трест "Київміськбуд- 1" імені М.П. Загороднього" змінено на слова "товариство з обмеженою відповідальністю "Фундація "Якісне житло"; викладено договір оренди в новій редакції, в розділі 2 якого зазначено, що об`єктами оренди є земельні ділянки з кадастровими номерами :85:381:0006 та :85:381:0016.

Крім того, відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, спірна земельна ділянка, розташована на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва (кадастровий номер :85:381:0029) відноситься до земель - землі житлової та громадської забудови.

Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджено проект відведення земельної ділянки Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС) для будівництва житлового комплексу на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва, передано Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС), за умови виконання п.1.1 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,57 га для будівництва житлового комплексу на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва, в тому числі: площею 0,07 га - за рахунок земель міської забудови; площею 0,29 га - за рахунок земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 12.05.1964 № 598 "Про відвід земельної ділянки Українському товариству сліпих під будівництво виробничого корпусу"; площею 0,21 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих від 12.05.1964 № 598 "Про відвід земельної ділянки Українському товариству сліпих під будівництво виробничого корпусу".

На підставі рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829, між Київською міською радою, як орендодавцем, та Київським учбово-виробничим підприємством №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС), як орендарем, укладено строком на 5 (п`ять) років договір оренди земельної ділянки від 25.03.2005, який посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Петровою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 17-729. Даний договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 27.04.2005 за № 85-6-00197 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Згідно умов цього договору Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС) передано в оренду земельну ділянку з наступними характеристиками: місце розташування - на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва; розмір - 5691 кв.м; цільове призначення - для будівництва житлового комплексу; кадастровий номер - :85:381:0029.

Рішенням Київської міської ради від 13.12.2007 № 1439/4272 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", зокрема, затверджено зміни в проекті відведення Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС) земельної ділянки для будівництва житлового комплексу на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва, внесено зміни до пункту 1 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", а саме: слова "житлового комплексу" замінено на слова "житлового будинку з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом".

Рішенням Київської міської ради від 06.10.2011 № 341/6557 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" (із змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 13.12.2007 №1439/4272), зокрема, внесено зміни до пункту 1 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", враховуючи зміни, внесені відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2007 № 1439/4272 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", а саме: слово "передати" замінено словом "надати", слова та цифру "в короткострокову оренду на 5 років" змінено словами "в постійне користування".

На підставі рішень Київської міської ради від 15.07.2004 № 419-20/1829, від 13.12.2007 № 1439/4272 та від 06.10.2011 № 341/6557 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 09.07.2012 видано Київському учбово-виробничому підприємству №3 (УВП №3) Українського товариства сліпих (УТОС) державний акт серії ЯЯ № 9385933 (акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03-9-00064) на право постійного користування земельною ділянкою, розташованою на Вознесенському узвозі, 28-30 у Подільському районі м. Києва, площею 5691 кв.м.

Згідно означеного державного акту, вказана земельна ділянка має наступне цільове призначення - "Будівництво житлового будинку з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом".

ТОВ «Оптимум-Капітал», Позивач-2 за позовом, зазначає, що 12.02.2019 набув на праві власності об`єкт нежитлової нерухомості - заклад освіти-школу загальною площею 3702,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0) (далі - Школа), розташований за адресою: м. Київ, Подільський р-н, вул. Кожум`яцька, 126, на земельній ділянці кадастровий номер :85:381:0028.

01.03.2019 було зареєстровано, як юридичну особу, Орган самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка» (Позивач-1), ідентифікаційний код: 42855046, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 41, офіс 120.

Позивачі зазначають, що з відкритих джерел інформації, розміщених у інтернеті (веб-сайти lun.ua та podolgrad-vintage.com.ua), їм стало відомо, що на прилеглих земельних ділянках кадастровий номер :85:381:0029 за адресою: м. Київ, Вознесенський узвіз 28-30 (далі - Земельна ділянка-1) та кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій (далі - Земельна ділянка-2) розпочалось будівництво житлового комплексу «Поділ Град Vintage» (далі - Житловий комплекс).

При цьому, з посиланням на Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 24.06.2019 та додаток до нього (кадастровий план земельної ділянки) Позивачі зазначають, що земельна ділянка кадастровий номер :85:381:0028, на якій розміщена Школа, межує з Земельними ділянками, на яких розпочалось будівництво Житлового комплексу.

Позивачі зазначають, що вказане будівництво Житлового комплексу: 1) здійснюється на підставі дозволів на виконання будівельних робіт, які не відповідають вимогам чинного законодавства; 2) здійснюється на підставі умов та обмежень забудови земельної ділянки, які не відповідають вимогам чинного законодавства; 3) здійснюється на земельних ділянках, виданих Відповідачам 1 та 2 з порушенням чинного законодавства; 4) здійснюється на земельних ділянках з порушенням їх цільового призначення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)..

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст.78 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Сільські, селищні, міські ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Згідно з 12 абзацом ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються частиною жителів, які тимчасово або постійно проживають на відповідній території в межах села, селища, міста.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 закону України Закону України "Про місцеве самоврядування" органи самоорганізації населення включені до системи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про органи самоорганізації населення" органи самоорганізації населення - це представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 2 ст. 14 Закону України "Про органи самоорганізації населення" до власних повноважень органу самоорганізації населення належать сприяння додержанню Конституції та законів України.

Так, Позивачем-1 у даному спорі є Орган самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка», який згідно з п. 1.4 розділу 1 свого Положення основними завданнями та напрямами діяльності визначає:

- створення умов для участі жителів у вирішенні питань місцевого значення, в межах Конституції і законів України;

- задоволення соціальних, культурних, побутових, житлово-комунальних та інших потреб жителів Мікрорайону, шляхом сприяння у наданні їм відповідних послуг;

- участь у реалізації програм соціально-економічного та культурного розвитку, інших місцевих програм, прийнятих Київрадою, що стосуються відповідної території мікрорайону.

Пунктом 1.11 розділу 1 згаданого Положення передбачено, що органу самоорганізації населення "Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва здійснює свою діяльність в межах наступної території: вул. Воздвиженська, будинки № 5-7, 9-19, 14, 16-а, 18, 21-23, 25, 27, 28-30, 29, 29-б, 31-а корпус 2, 32, 33, 34, 38, 40, 48, 50; вул. Дегтярна, будинки № 9, 27; вул. Гончарна, будинок № 15-б; вул. Кожум`яцька, будинки № 14-а, 14-6, 16-а, 18-а, 20-б, 22-а у Подільському районі м. Києва.

Згідно з підпунктом 2 п. 8.1 Положення Позивача-1 до компетенції органу самоорганізації населення "Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва входить сприяння додержанню Конституції та законів України, реалізації актів Президента України та органів виконавчої влади, рішень Київради та Київської міської державної адміністрації, розпоряджень Київського міського голови тощо на території мікрорайону.

Відповідно до п. 11.4 розділу 11 даного Положення орган самоорганізації населення "Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва має право звертатись до суду, з усіма можливими правами та обов`язками, відповідно до законодавства України, із заявами (позовами) про визнання недійсними актів Київського міського голови та посадових осіб Київради, Київської міської державної адміністрації, рішень (наказів) юридичних осіб, що порушують права і законні інтереси жителів Мікрорайону, що проживають на території діяльності органу самоорганізації населення, або обмежують повноваження органу самоорганізації населення, в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.23 розділу 3 положення легалізація органу самоорганізації населення є обов`язковою і здійснюється шляхом його реєстрації в порядку передбаченому законодавством України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про органи самоорганізації населення" у разі реєстрації орган самоорганізації населення набуває статусу юридичної особи.

Як вже було встановлено судом та описано вище, Позивач-1, орган самоорганізації населення "Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва був легалізований та зареєстрований в порядку передбаченому законодавством України, набув статусу юридичної особи.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Отже, з сукупного аналізу викладеного вище випливає, що Позивач-1, орган самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва з моменту його легалізації та реєстрації, набувши статус юридичної особи, наділений повним обсягом цивільної дієздатності та правоздатності юридичної особи, має повноваження на представництво інтересів мешканців в межах території своєї діяльності, наділений правом сприяти додержанню законів України та відповідно звертатись до суду із позовними заявами в інтересах громади.

В той же час, відповідно до п.4 cт. 5 Закону України "Про органи самоорганізації населення" діяльність органів самоорганізації населення ґрунтується, зокрема, на принципі територіальності.

Частинами 1 та 2 ст.9 Закону України "Про органи самоорганізації населення" визначено, що дозвіл на створення органу самоорганізації населення надається сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою. Питання про створення органу самоорганізації населення, внесене на розгляд сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, розглядається на найближчому засіданні відповідної ради за участю членів ініціативної групи зборів (конференції) жителів за місцем проживання. У рішенні ради про надання дозволу на створення органу самоорганізації населення мають бути обов`язково визначені його назва, основні напрями діяльності, повноваження та умови їх здійснення, територія, в межах якої має діяти орган самоорганізації населення.

Тобто, орган самоорганізації населення створюється лише з дозволу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, який оформлюється рішенням ради, в якому обов`язково мають бути визначені назва органу самоорганізації населення, основні напрями діяльності, повноваження та умови їх здійснення, територія, в межах якої має діяти орган самоорганізації населення.

Дозвіл на створення органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва надано рішенням Київської міської ради від 21.06.2018 № 977/5041, згідно п.2 якого Орган самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва діє у межах території будинків №№ 5 - 7, 9 - 19, 14, 16-а, 18, 21 - 23, 25, 27, 28 - 30, 29, 29-б, 31-а корпус 2, 32, 33, 34, 38, 40, 48, 50 на вулиці Воздвиженській, №№ 9, 27 на вулиці Дегтярній, № 15-б на вулиці Гончарній, №№ 14-а, 14-6, 16-а, 18-а, 20-б, 22-а на вулиці Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва.

Аналогічні межі території здійснення діяльності органом самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва визначені в п.1.11 його положення.

Позивач-1 заявляє вимоги про заборону Відповідачам за позовом та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер: :85:381:0029 за адресою: вул. Вознесенський узвіз, 28-30 у Подільському районі міста Києва та земельній ділянці кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій.

Проте діяльність органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва не поширюється на територію - Вознесенській узвіз, 28-30, у Подільському районі м. Києва, на якій знаходиться земельна ділянка з кадастром номером :85:381.0029 (Земельна ділянка-1), де розпочалось будівництво Житлового комплексу.

Щодо Земельної ділянки-2, кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій, де також розпочалось будівництво Житлового комплексу, то з наданих Позивач-1 суду доказів не вбачається, що Земельна ділянка-2 знаходиться у межах території будинків №№ 5 - 7, 9 - 19, 14, 16-а, 18, 21 - 23, 25, 27, 28 - 30, 29, 29-б, 31-а корпус 2, 32, 33, 34, 38, 40, 48, 50 на вулиці Воздвиженській, №№ 9, 27 на вулиці Дегтярній, № 15-б на вулиці Гончарній, №№ 14-а, 14-6, 16-а, 18-а, 20-б, 22-а на вулиці Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва, на території яких діє Позивач-1, як орган самоорганізації населення.

Крім того згідно з п.4 рішення від 21.06.2018 № 977/5041 Київська міська рада надала органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва у межах території його діяльності такі власні повноваження: представляти разом з депутатами Київської міської ради інтереси жителів у Київській міській раді, місцевих органах виконавчої влади; сприяти додержанню Конституції та законів України, реалізації актів президента України та органів виконавчої влади, рішень Київської міської ради, розпоряджень її виконавчого органу та Київського міського голови; вносити у встановленому порядку пропозиції до проектів програми соціально - економічного і культурного розвитку, бюджету міста Києва; організовувати на добровільних засадах участь населення у заходах щодо охорони навколишнього природного середовища, проведенні робіт з благоустрою, озеленення та утримання в належному стані прибудинкових територій, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, кімнат дитячої творчості, клубів за інтересами тощо; сприяти збереженню культурної спадщини, традицій народної культури, охороні пам`яток історії та культури, впровадженню в побут нових обрядів; здійснювати контроль за якістю надання житлово-комунальних послуг жителям, які мешкають на території діяльності органу самоорганізації населення; надавати допомогу навчальним закладам, закладам та організаціям культури, фізичної культури і спорту у проведенні культурно-освітньої, спортивно-оздоровчої та виховної роботи серед населення, розвитку художньої творчості, фізичної культури і спорту; організовувати допомогу громадянам похилого віку, інвалідам, сім`ям загиблих воїнів та військовослужбовців, малозабезпеченим та багатодітним сім`ям, а також самотнім громадянам, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, вносити пропозиції з цих питань до Київської міської ради; надавати необхідну допомогу органам пожежного нагляду в здійсненні ними протипожежних заходів, організовувати вивчення населенням правил пожежної безпеки, брати участь у здійсненні громадського контролю за додержанням вимог пожежної безпеки; сприяти відповідно до законодавства правоохоронним органам у забезпеченні охорони громадського порядку; розглядати звернення громадян, вести прийом громадян; вести облік громадян за віком, місцем роботи чи навчання, які мешкають у межах території діяльності органу самоорганізації населення; сприяти депутатам Київської міської ради в організації їх зустрічей з виборцями, прийому громадян і проведенні іншої роботи з виборцями; інформувати громадян про діяльність органу самоорганізації населення, організовувати обговорення проектів його рішень з найважливіших питань; в межах своєї діяльності може реалізовувати також інші повноваження, передбачені законодавством України, прийняті на основі добровільно взятих на себе зобов`язань, за наявності згоди жителів відповідної території, вираженої на загальних зборах.

Але, Позивачем-1 не надано суду до матеріалів справи доказів, які б підтверджували надання органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва повноважень щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням будівельного та земельного законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного рішення Конституційного Суду України.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Суд зазначає, що Позивачем-1 у даному спорі є орган самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.03.2019, і відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення - це представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 2 ст. 14 Закону України «Про органи самоорганізації населення» до власних повноважень органу самоорганізації населення належать сприяння додержанню Конституції та законів України.

В той же час, відповідно до п. 4 cт. 5 Закону України "Про органи самоорганізації населення" діяльність органів самоорганізації населення ґрунтується, зокрема, на принципі територіальності.

Проте, як вже було встановлено і описано вище судом, з наданих Позивачем документів, у якості доказів, не вбачається, що діяльність органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва поширюється на територію - Вознесенській узвіз, 28-30, у Подільському районі м. Києва, на якій знаходиться земельна ділянка з кадастром номером :85:381.0029 (Земельна ділянка-1), де розпочалось будівництво Житлового комплексу.

І також, щодо Земельної ділянки-2, кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій, де також розпочалось будівництво Житлового комплексу, то з наданих Позивач-1 суду доказів не вбачається, що Земельна ділянка-2 знаходиться у межах території будинків №№ 5 - 7, 9 - 19, 14, 16-а, 18, 21 - 23, 25, 27, 28 - 30, 29, 29-б, 31-а корпус 2, 32, 33, 34, 38, 40, 48, 50 на вулиці Воздвиженській, №№ 9, 27 на вулиці Дегтярній, № 15-б на вулиці Гончарній, №№ 14-а, 14-6, 16-а, 18-а, 20-б, 22-а на вулиці Кожум`яцькій у Подільському районі м. Києва, на території яких діє Позивач-1, як орган самоорганізації населення.

При цьому, Позивач-1 не навів належного обґрунтування того, в чому саме полягає порушення його прав у зв`язку з забудовою Земельних ділянок 1 та 2.

Твердження Позивача-1 та Позивача-2 про незаконність будівельних робіт на Земельних ділянках 1 та 2 через невідповідність вимогам чинного законодавства виданих дозволів на виконання будівельних робіт і умов та обмежень забудови - порушення прав Позивачів такими будівельними роботами не доводить. І також, не є предметом даного спору питання відповідності вимогам чинного законодавства виданих дозволів, тому і доведення обставин законності чи незаконності їх видачі не входить до предмету доказування даного спору, відтак, всі пов`язані з цим доводи та заперечення сторін спору судом до уваги не приймаються та відхиляються як такі, що не стосуються даного спору.

З цих самих підстав судом відхиляються посилання Позивачів у позові, що Земельні ділянки 1 та 2 були надані для забудови з порушенням вимог чинного законодавства - оскільки це також не доводить порушення прав Позивачів будівельними роботами на цих ділянках. І також, не є предметом даного спору питання дотримання вимог закону при виділенні Земельних ділянок 1 та 2 для будівництва Житлового комплексу, тому і доведення обставин законності чи незаконності їх виділення не входить до предмету доказування даного спору, відтак, всі пов`язані з цим доводи та заперечення сторін спору судом також до уваги не приймаються та відхиляються як такі, що не стосуються даного спору.

З аналогічних підстав судом відхиляються посилання Позивачів, що будівництво Житлового комплексу на Земельних ділянках 1 та 2 здійснюється з порушенням їх цільового призначення - це порушення прав Позивачів такими будівельними роботами також не доводить, і також, не є предметом даного спору питання дотримання цільового призначення при використанні Земельних ділянок 1 та 2, тому і доведення обставин їх цільового чи нецільового використання не входить до предмету доказування даного спору, відтак, всі пов`язані з цим доводи та заперечення сторін спору судом також до уваги не приймаються та відхиляються як такі, що не стосуються даного спору.

Також Позивачами 1 та 2 не доведено суду поданими ними доказами завдання землям історико-культурного призначення непоправної шкоди та порушення у зв`язку з цим їх прав та охоронюваних законом інтересів, як органу самоорганізації населення (Позивач-1) та як власника нерухомого майна (Позивач-2).

Позивачем-1 також не надано суду до матеріалів справи доказів, які б підтверджували надання органу самоорганізації населення "Вуличний комітет Воздвиженка" у Подільському районі м. Києва повноважень щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства у сфері захисту життя та здоров`я населення, та захисту культурної спадщини.

Окремо, щодо того, що Житловий комплекс будується біля Школи, слід зазначити наступне.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 24.06.2019 та додатку до нього (кадастрового плану земельної ділянки) земельна ділянка кадастровий номер :85:381:0028, на якій розміщена Школа, межує з земельними ділянками кадастровий номер: :85:381:0029 за адресою: місто Київ, Вознесенський узвіз 28-30 та кадастровий номер: :85:381:0016 за адресою: м. Київ, Подільський р-н, на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум`яцькій.

Як зазначають Позивачі у позовній заяві, проведення будівельних робіт з будівництва Житлового комплексу створює небезпеку для життя та здоров`я малолітніх дітей, які проходять навчання у Школі.

Натомість, судом встановлено, що відповідно до інформації, розміщеної на веб-сайті https://setam.net.ua/auction/318657, 26.12.2018 відбувся аукціон, на якому здійснено продаж майна - нежитлової будівлі, загальною площею 3700,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кожум`яцька, 12 б в стані, що потребує ремонту. При цьому відповідно до проекту Плану зонування (зонінгу) Центральної планувальної зони м.Києва, планувального утворення 1.1.016 "Поділ" територія, до якої входить будівля за адресою: м.Київ, вул. Кожум`яцька 12 б, за функціональним призначенням відноситься до території громадських будівель і споруд, водночас, входить до територіальної підзони закладів освіти, а переможець аукціону повинен використовувати відповідний об`єкт нерухомості для функціонування закладу освіти протягом наступних 49 років з дня набуття права власності на нього.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2019 реєстрацію права власності на заклад освіти - школу, загальною площею 3702,9 кв.м за адресою: м.Київ, вул. Кожум`яцька, 12 б за Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимум- Капітал" здійснено на підставі договору купівлі - продажу №747 від 12.02.2019, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу внесено відповідний запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у зв`язку з чим суд зазначає, що Позивачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що означена Школа наразі функціонує, як заклад освіти, а будівництво Житлового комплексу створює небезпеку для життя та здоров`я малолітніх дітей, які проходять навчання у закладі освіти-школі за адресою: м.Київ, вул. Кожум`яцька, буд. № 12 б.

Щодо Позивача-2, то останній також окремо обґрунтовує заявлений позов порушенням його права власності, і тут суд окремо зазначає наступне.

Статтею 20 ГК України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Проте Позивачем-2 не надано суду доказів того, що Відповідачами порушується його право власності (в цілому або окремо його складові) на описаний вище об`єкт нерухомості - Школу.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що Позивачами не доведено перед судом наведеними ними доводами та наданими доказами, що у зв`язку з проведенням будівельних робіт на Земельних ділянках 1 та 2 Відповідачами порушуються охоронювані законом права або інтереси Позивачів, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову з наведеного у ньому обґрунтуванні, у зв`язку з чим у позові відмовляє.

Окремо, суд зазначає, що за своєю правовою природою порушення права може виникнути як раптово, так і тривати в часі, і бути як саме по собі окремо, так і наслідком певної сукупності подій, і Позивачі не позбавлені права на звернення до суду у майбутньому, якщо Відповідачами будуть порушені їх права або охоронювані законом інтереси.

Інші доводи та заперечення сторін, наведені ними у заявах по суті спору, судом розглянуті, але до уваги при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору (відмову у задоволені позову з наведених вище підстав) не впливають.

Судові витрати Позивача відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у позові йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 10.02.2020

Суддя Сташків Р.Б.