ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/924/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.,

секретар судового засідання - Савінкова Ю. Б.

за участю представників:

позивач - Іванишин О. О. (адвокат), Зарудяна Н. О. (прокурор),

відповідач - не з`явився,

третіх осіб - Кравець А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 (судді: Філіпова Т. Л., Бучинська Г. Б., Гудак А. В.)

та рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2019 (судді: Димбовський В. В., Гладюк Ю. В., Смаровоз М. В.)

за позовом Державного навчального закладу "Подільський центр професійно-технічної освіти"

до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство освіти і науки України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1.Зіньковецька сільська рада

2. ОСОБА_1

3. Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

про визнання незаконним та скасування розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 31.03.2003 № 251/2003р,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. У жовтні 2017 року Державний навчальний заклад "Подільський центр професійно-технічної освіти" звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 31.03.2003 №251/2003р "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ПТУ-44".

1.2. Позовні вимоги мотивовано тим, що спірним рішенням припинено право позивача на постійне користування земельною ділянкою, розташованої за межами населеного пункту, яка надана у постійне користування професійно-технічному училищу № 44, с. Зіньківці, загальною площею 65,50 га, та передано дану земельну ділянку до складу земель запасу Зіньковецької сільської ради.

1.3. Прокурор у поясненнях зазначив, що позивач є правонаступником колишнього Кам`янець-Подільського СПТУ-14, Зіньковецького ПТУ 44, Зіньковецької філії ПТУ №26 міста Кам`янця-Подільського, ДНЗ "Кам`янець-Подільського професійного будівельного ліцею", а отже йому належить право постійного користування земельною ділянкою на підставі державного акта на право постійного користування землею серії Б від 1983 року.

1.4. Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити, оскільки оспорюване розпорядження прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2019 позов задоволено.

2.2. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач є правонаступником землекористувача - Кам`янець-Подільського СПТУ-14 у Кам`янець-Подільському районі, якому державним актом Б №041795 від 1983 року закріплено в безстрокове і безоплатне користування 107,0 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Доказів наявності підстав для припинення права власності на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять та судами не встановлено.

2.3. Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2019 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

2.4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області залишено без змін.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

3.2. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не врахували, що при ліквідації юридичної особи правонаступництво відсутнє, у зв`язку з чим ліквідація ПТУ № 44 є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою. При цьому, судами не досліджено обсяг майнових прав, переданих від СПТУ № 14 до позивача.

3.3. Скаржник також зауважив, що жоден із вказаних судами правонаступників не скористався правом на оформлення права постійного користування земельною ділянкою, у той час як автоматичне переоформлення такого права чинним законодавством передбачено не було.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

4.2. Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

4.3. Отже, зазначена норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

4.3. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

4.4. Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

4.5. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

4.6. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

4.7. Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15.

4.8. Втім, постанова суду апеляційної інстанції не містить висновків щодо порушення оскаржуваним рішенням суду першої інстанції прав і законних інтересів заявника апеляційної скарги - ОСОБА_1 , а також висновків про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права, інтереси та (або) обов`язки.

4.9. Отже, апеляційний господарський суд фактично переглянув рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2018 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 за відсутності висновку про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи-скаржника, що суперечить приписам статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

4.10. Разом з цим, як передбачено частинами першою, третьою, четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

4.11. Встановлена процесуальним законом можливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі, лише у разі підтвердження та встановлення наявності порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків оскаржуваним судовим рішенням ґрунтується на принципі res judicata, тобто поваги до остаточного судового рішення, дія якого передбачає встановлення у відносинах між сторонами спору, вирішеного остаточним і обов`язковим для сторін судовим рішенням, стану правової визначеності.

4.12. Здійснення апеляційного перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання за відсутності передбачених законом виняткових підстав є порушенням зазначеного принципу, що не є виправданим.

4.13. За відсутності підстав для висновку про те, що суд оскаржуваним рішенням вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, у тому числі, відсутності підтверджених відповідними доказами обставин, якими обґрунтовано право на апеляційне оскарження судового рішення цією особою, яка вважає, що цим рішенням вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для здійснення апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, а відкрите апеляційне провадження за цією скаргою підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

4.14. Ураховуючи викладене, всупереч наведених вище приписів чинного законодавства, апеляційний господарський суд, не з`ясувавши, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки ОСОБА_1 , передчасно залучив скаржника у якості третьої особи та здійснив апеляційний перегляд справи по суті.

4.15. У силу приписів пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

4.16. З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтями 300, 310 Господарського процесуального кодексу України, постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

4.17. Під час нового розгляду справи апеляційному господарському суду необхідно врахувати викладене в даній постанові, належним чином дослідити та встановити чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу, конкретно визначити обсяг таких прав, інтересів та (або) обов`язків, а також встановити безпосередній правовий зв`язок між останніми та оскаржуваним судовим рішенням, та, виходячи із встановленого, вирішити справу з дотриманням норм чинного законодавства.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у справі №924/924/17 скасувати, справу направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова