ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

03.02.2020 Справа № 905/2238/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 905/2238/19

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ,

до Військової частини НОМЕР_1 , м. Бахмут Донецької області,

про стягнення завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 27 306, 58 грн.

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , про стягнення завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 27 306, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано скоєнням працівником відповідача (водієм) адміністративного правопорушення, а саме наїзду на автомобіль потерпілої особи, в умовах відсутності страхування відповідальності власника транспортного засобу, за участю якого було скоєне ДТП. Внаслідок зазначених обставин, позивач відшкодував понесені потерпілою особою збитки, у зв`язку з чим у нього виникло право регресних вимог до відповідача.

Ухвалою суду від 9 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року відкладено судове засідання на 3 лютого 2020 року.

28 січня 2020 року від позивача до суду надійшло клопотання за вих. № 38086/7/ІНС від 23.01.2020р. про розгляд справи без участі представника.

Представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення суду відповідачу.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх повноважних представників в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

7 грудня 2016 року о 14 год. 30 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок здійснення наїзду ОСОБА_1 на транспортному засобі «КАМАЗ 5320» (ДРН № НОМЕР_2 ) на транспортний засіб «СПВ РУТА ЗНГ» (ДНЗ № НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортному засобу останнього була завдано шкоду.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області по справі № 415/6675/16 від 1 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене вище, суд, керуючись чинним господарським процесуальним законодавством, вважає встановленою винну особу у скоєнні зазначеного вище правопорушення, а саме ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний Поліс № АЕ/8988949 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого вбачається, що транспортний засіб модель «СПВ 20 РУТА ЗНГ» (номерний знак НОМЕР_3 ) застраховано з 9 вересня 2016 року по 23 березня 2017 року включно.

Згідно з п. 2 Полісу страховий випадок подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Суд, дослідивши Поліс, встановив, що за своєю правовою природою це є договір страхування. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, транспортний засіб «КАМАЗ 5320» (ДРН № НОМЕР_2 ) не було застраховано, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 , керуючись приписами статті 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до позивача з заявою про здійснення позивачем відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок зазначеного ДТП.

Позивачем було визначено розмір заподіяної шкоди та здійснено виплату потерпілому, що підтверджується наявним в матеріалах справи Звітом № 8 експертного товарознавчого дослідження по оцінці вартості транспортного засобу, відновлюваного ремонту транспортного засобу від 30.01.2017р. та платіжним дорученням № 3224рв від 18.04.2017р.

За змісту Звіту № 8 від 30.01.2017р. вбачається, що розмір майнової шкоди, завданої транспортному засобу потерпілого, становить суму у розмірі 26 006, 59 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 3224рв від 18.04.2017р. позивачем на користь потерпілого було сплачено встановлений розмір шкоди в повному обсязі.

Крім того, позивачем було сплачено послуги аварійного комісара згідно договору № 2016/1 від 25.02.2016р. у розмірі 1 300, 00 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді отримано не було, шкоду не відшкодовано, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу з відповідача у розмірі 27 306, 58 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з контекстного змісту ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що кореспондується з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, МТСБУ (позивач) після сплати страхового відшкодування має право на зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Крім того, статтею 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що очікування позивача щодо відшкодування шкоди в порядку регресу є правомірними.

Стягнення шкоди в порядку регресу саме з відповідача позивач обґрунтовує тим, що транспортний засіб, на якому ОСОБА_1 було завдано шкоду потерпілого, належить Військовій частині НОМЕР_1 (відповідач), а водій транспортного засобу військовослужбовець цієї Військової частини.

Випадки, за яких позивач має право на пред`явлення регресного позову, викладені у п. 38.2. статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, п. 38.2.1 зазначеної статті встановлено, що такий позов може бути пред`явлений до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону власником транспортного засобу вважається юридична та фізична особа, яка відповідно до законів України є власником або законним володільцем (користувачем) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатує транспортний засіб на інших законних підставах.

Як вбачається з відповіді № 306/4/208 від 14.01.2019р. на запит щодо надання інформації до Північного територіального юридичного управління стосовно перебування на обліку у ЗСУ автомобіля КАМАЗ-5320 (ВНЗ № 1358Б4), зазначений автомобіль обліковується за відповідачем.

Таким чином, відповідач правомірно експлуатує зазначений транспортний засіб на законних підставах, а тому позивач має право на пред`явлення цього позову саме до відповідача та стягнення з нього шкоди в порядку регресу.

За текстом позовної заяви позивачем розраховано суму, що підлягає стягненню з відповідача, у розмірі 27 306, 58 грн., яка складається з 26 005, 59 грн. - компенсованої шкоди та 1 300, 00 грн. за надані послуги аварійного комісара.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України до складу збитків входять як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, так і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 , про стягнення завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 27 306, 58 грн. задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, ) завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 27 306, 58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 06.02.2020р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).