ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1621/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» (49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Журналістів, будинок 15, )

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп К» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Білогородка, вулиця Аграрна, будинок 1, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Жовтневий район, вул. Лоцманський узвіз, 8, )

про стягнення збитків у сумі 56014,62 гривень

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чікішева Н.Ю.;

від відповідача: Наконечна Н.О.;

від третьої особи: не з`явився;

01.07.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» (далі по тексту - ПрАТ «Комбінат «Придніпровський»/позивач) від 26.06.2019 № 6/379 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп К» (далі по тексту - ТОВ «Бізнес Груп К»/відповідач) 56014,62 гривень збитків за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання транспортних послуг від 01.11.2017 № 562 укладеного між ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» та ТОВ «Бізнес Груп К», позивачем понесено збитки в розмірі 56014,62 гривень, які складаються з суми штрафних санкцій сплачених на користь ТОВ «АТБ-Маркет» у зв`яку із простроченням поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2019 позовну заяву ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1621/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 31.07.2019.

16.07.2019 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копію заяви на організацію перевезення вантажу від 27.07.2018 № 148, укладену між ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» (замовником) та ТОВ «Бізнес Груп К» (експедитор); копію акта надання послуг від 28.07.2018 № 574 підписаного між ТОВ «Бізнес Груп К» (виконавець) та ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» (замовником).

31.07.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечення мотивовані тим, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору, обов`язком відповідача, як виконавця, є надання позивачу транспортних послуг автомобільним транспортом, а також здійснення експедирування. Пунктом 3.5 договору передбачено, що послуги за договором можуть надаватися уповноваженими представниками виконавця. Для виконання перевезення, відповідачем на підставі договору перевезення вантажу № БГК/69/17 від 06.11.2017 було залучено ТОВ з іноземними інвестиціями «Євробус», яким здійснювалося перевезення вантажу на користь ТОВ «АТБ-Маркет», та саме порушенням умов перевезення перевізником - ТОВ з іноземними інвестиціями «Євробус» позивачу було завдано збитки. Після пред`явлення претензії перевізнику останній повідомив, що неналежне виконання умов перевезення було обумовлено настанням форс-мажорних обставин та надав сертифікат № 8354 від 30.11.2018 про форс-мажорні обставини. Також у відзиві відповідач звертає увагу на той факт, що позивачем не подано до суду достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема позивачем не подано акт псування та/або пошкодження товару, складених на підставі п.п. 15.1-15.4 Правил перевезення вантажів автомобільних транспортом, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, які посвідчують наявність вини відповідача.

В судовому засіданні 31.07.2019 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.08.2019.

12.08.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти доводів відповідача, викладених у відзиві заперечує з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. Позивач вказує, що необґрунтованим є твердження відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів псування та/або пошкодження товару, оскільки обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги є неналежне виконання умов договору, що полягає в порушені термінів доставки вантажу до пункту розвантаження, та є наслідком сплати штрафу вантажоодержувачу.

Також, 28.08.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії заяви від 29.07.2018 № 93 на повернення товару, яка підтверджує повернення товару вантажовідправнику вантажоодержувачем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ з іноземними інвестиціями «Євробус» та відкладено підготовче засідання на 25.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.09.2019 (суддя Грабець С.Ю.) підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 25.10.2019.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області № 93-АР від 22.10.2019, у зв`язку із довготривалою відпусткою судді Грабець С.Ю., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/1621/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 справу № 911/1621/19 передано для розгляду судді Колеснику Р.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2019 справу № 911/1621/19 прийнято до провадження суддею Р.М. Колесником, ухвалено повторно провести підготовче провадження.

25.10.2019 до Господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення від 22.10.2019 № 272, в яких третя особа заперечує проти позову, зокрема зазначає, що при здійсненні перевезення вантажу 28.07.2018 виникли форс-мажорні обставини, які проявилися в погіршені погодних умов, а тому враховуючи погіршення погодних умови, дорожнє покриття, та з метою уникнення загрози життю та збереження цілісності вантажу, водієм ОСОБА_1 знижено швидкість руху автомобільного транспорту. Для підтвердження настання форс-мажорних обставин ТОВ з іноземними інвестиціями «Євробус» звернулося до Торгово-промислової палати України із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин. 30.11.2019 Торгово-промисловою палатою України третій особі видано сертифікат № 8354, що посвідчує настання форс-мажорних обставин, який, як твердить третя особа, є належним доказом існування обставин, які призвели до неможливості належного виконання умов договору від 06.11.2017 № БГК/69/17 укладеного з ТОВ «Бізнес Груп К».

В судовому засіданні 25.10.2019 оголошено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 13.11.2019, про що присутні представники позивача та відповідача повідомлені особисто під розпис, а відсутня третя особа шляхом направлення відповідного повідомлення про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 13.11.2019 підготовче засідання відкладено на 11.12.2019, позивачу запропоновано подати: копії договорів від 01.10.2017 № 4447, від 01.01.2018 № А39363; письмові пояснення щодо розрахунку сплаченого позивачем штрафу на користь ТОВ «АТБ-Маркет».

До суду 04.12.2019 від позивача надійшли письмові пояснення від 21.11.2019 № 6/617, в яких викладено обґрунтування щодо сплаченого ним штрафу на користь ТОВ «АТБ-Маркет» (вантажоодержувач), в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань. Також до пояснень долучено копії договорів укладених між ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» та ТОВ «АТБ-Маркет», на підставі яких ТОВ «АТБ-Маркет» нараховано штрафні санкції в розмірі 56014,62 гривень.

Ухвалою Господарського суду від 11.12.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 15.01.2020 та запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення та відповіді щодо переліку питань визначених в ухвалі суду.

На адресу суду 27.12.2019 від позивача надійшло клопотання від 19.12.2019 № 6/687 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та письмові пояснення від 23.12.2019 № 6/691. В поданих письмових поясненнях позивачем, на пропозицію суду, надано відповіді на поставлені судом питання учасникам справи.

До Господарського суду Київської області 11.01.2020 від третьої особи надійшли доповнення до письмових пояснень від 03.01.2020 № 326 та 15.01.2020 письмові пояснення від 13.01.2020 № 329, в яких викладено відповіді на питання суду.

На адресу суду 15.01.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення від 14.01.2020 № 14/01/2020-1.

В судовому засіданні 15.01.2020 оголошено протокольну ухвалу, якою підготовче провадження у справі № 911/1621/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2020.

В судове засідання 23.01.2020 з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити стягнувши з відповідача визначену ним у позові заборгованість в розмірі 56014,62 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, обґрунтовуючи вимоги про стягнення завданих йому збитків у розмірі 56014,62 гривень, безпосередньо пов`язує їх виникнення із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, покладених на нього умовами договору, які проявилися у порушенні строку доставки вантажу вантажоодержувачу (ТОВ «АТБ-Маркет»).

Так, між ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» (продавець) та ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець) було укладено договори поставки від 01.10.2017 № 4447 та від 01.01.2018 № А39363. За умовами вказаних договорів продавець зобов`язався в порядку і строки, встановлені договором, передати товар у власність ТОВ «АТБ-Маркет».

Пунктом 7.1. договору поставки від 01.10.2017 № 4447 передбачено, що у разі непоставки, недопоставки або прострочки поставки товару на 1 (один) або 2 (два) календарних дні постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 5 (п`ять) % від вартості несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару, вказаного в заявці, а у разі непоставки, недопоставки або прострочки поставки товару понад 2 (двох) календарних дні постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 20 (двадцять) % від загальної суми непоставленого, недопоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Також пункт 7.1. договору поставки від 01.01.2018 № А39363 передбачає, що у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 (один) календарний день, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 5 (п`ять) % від вартості невчасно поставленого або недопоставленого товару, зазначеного в заявці, а у разі непостачання, недопоставки або прострочки поставки товару понад 1 (одного) календарного дня, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 20 (двадцять) % від загальної суми непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару.

На підставі замовлень ТОВ «АТБ-Маркет», сформованих в межах укладених договорів, позивач прийняв на себе обов`язок здійснити поставку товару покупцю.

01.11.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання транспортних послуг № 562, за умовами якого:

- виконавець зобов`язаний за цим договором надавати замовнику транспортні послуги автомобільним транспортом (додаток № 1) шляхом доставки довіреного йому вантажу в пункт призначення і видавати його особі, що має право на одержання вантажу (одержувачеві), та/або отримати вантаж для замовника у вантажовідправника вказаного останнім, а також здійснювати експедирування і виконувати вантажно-розвантажувальні роботи, а замовник зобов`язується здійснити оплату за надані послуги в розмірі та порядку, встановленими цим договором (пункт 1.1);

- виконавець зобов`язаний надати транспортний засіб, який відповідає санітарним нормам під завантаження згідно замовлення наданого замовником. Замовник, має право відмовитися від наданого виконавцем транспортного засобу, якщо він непридатний для перевезення відповідного вантажу (пункт 3.1);

- виконавець зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, вказаний Замовником. Виконавець зобов`язаний надати послуги відповідно до цього договору в повному обсязі та у належній якості (пункт 3.3);

- послуги за цим договором можуть надаватися уповноваженими представниками виконавця (третіми особами). Треті особи, які надають послуги від імені та за дорученням виконавця, вказуються в додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (пункт 3.5);

- на замовника покладений обов`язок надавати виконавцю транспортні заявки на перевезення чи доставку вантажу, в письмовій формі не пізніше ніж за 3 години до моменту завантаження перевезення (пункт 4.2);

- збитки завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням цього договору, підлягають відшкодуванню виконавцем в повному обсязі (пункт 5.3);

- договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (пункт 7.7);

Згідно додаткової угоди № 4 від 25.12.2017 сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2018.

На підставі цього договору 27.07.2018 позивачем та відповідачем складено заяву № 148 на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно якої відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу на користь вантажоодержувача: ТОВ «АТБ-Маркет» (аутсортинг, м. Миколаїв), адреса розвантаження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89; дата завантаження: 27.07.2018 о 20:00; дата розвантаження: 28.07.2018 о 08:00. Перевізником зазначено ТОВ з ІІ «Євробус».

Статтею 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

З метою виконання своїх договірних зобов`язань ТОВ «Бізнес Груп К» залучило для здійснення перевезення перевізника - ТОВ з іноземними інвестиціями «Євробус», з яким у нього 06.11.2017 укладено договір перевезення вантажу № БГК/69/17, у відповідності до якого:

- виконавець зобов`язується організовувати та надати послуги з перевезення вантажів замовника рефрижераторними дорожніми транспортними засобами та надавати інші транспортно-експедиційні і додаткові послуги відповідно до вимог замовника, що пов`язані з перевезенням вантажів по території України в торгові мережі ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Новус Україна» та інші (надалі - вантажоодержувачі), а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (пункт 1.1);

- якщо сторони не домовились про інше, виконавець зобов`язується надавати під перевезення вантажів замовника вантажні транспортні засоби. Маршрути визначаються замовником та узгоджуються сторонами в заявках та/або додаткових угодах (пункт 2.1);

- надання транспорту для перевезення вантажу здійснюється виконавцем на підставі заявки та/або додаткової угоди, які є невід`ємною частиною договору та містить наступні дані: маршрут, дата та адреса завантаження (розвантаження), кількість та вага вантажу, адреса вантажоодержувача та інші необхідні умови перевезення. Адреса завантаження та розвантаження вантажу, дані про маршрут, дати, кількість та вага вантажу обов`язково зазначаються в товарно-транспортних накладних, а також за домовленістю сторін в заявках та/або додаткових угодах (пункти 3.1, 3.3);

- виконавець зобов`язується дотримуватись термінів доставки вантажу обумовлених в цьому договорі, додаткових угодах до цього договору заявці або зазначених в товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.6);

- виконавець зобов`язується при настанні непередбачених обставин у процесі надання транспортно-експедиційних послуг повідомити про них замовника і дотримуватись його письмових та усних інструкцій (пункт 4.2.7);

- виконавець гарантує дотримуватись точного часу розвантаження вантажу попередньо узгодженого сторонами в заявці, додатковій угоді до цього договору, або зазначеного в товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.9);

- виконавець передає вантаж в строки по кількості та якості у відділ прийому торгової точки, адреса яка зазначається в заявці та/або додаткові угоді до цього договору, а у разі їх відсутності в пункт призначення вказаний товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.11);

- сторони звільняються від відповідальності за невиконання умов цього договору на період дії надзвичайних обставин і непереборної сили: стихійне лихо екстремальні погодні умови, страйк, війна, бойові дії, терористичний акт, блокада, демонстрації, масові заворушення, пожежа, повінь, рішення органів влад, які приводять до неможливості належного виконання умов цього договору. Про виникнення форс-мажорних обставин сторони письмово сповіщають один одного протягом 3 днів з моменту виникнення таких обставин (пункт 7.1).

З метою виконання замовлення позивача 27.07.2018 між ТОВ «Бізнес Груп К» та ТОВ з ІІ «Євробус» підписано разовий договір-заявку № 0001435 на перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до умов цієї заявки:

- маршрут: м. Дніпро вул. Журналістів, 15 - м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89;

- дата завантаження: 27.07.2018 о 00:00:00;

- місце завантаження: м. Дніпро, вул. Журналістів, 15;

- дата розвантаження: 28.07.2018 о 00:00:00;

- місце розвантаження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89.

Пунктом 4 цієї заявки встановлено, що до рейсу будуть допускатися лише водії, що мали міжзмінний відпочинок, в зв`язку з обмеженістю часу та тривалістю рейсу.

Згідно із ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За змістом ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Положеннями ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно долучених до матеріалів справи товарно-транспортних накладних від 28.07.2018 №№ Е819478 (Ц689951), Е819479 (Ц689951), Е819481 (Ц691901) ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» завантажено, а перевізником - ТОВ з ІІ «Євробус», в особі водія ОСОБА_1 , прийнято 12940,45 т вантажу для перевезення його вантажоодержувачу - ТОВ «АТБ-Маркет» у пункт розвантаження за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89.

Як вже зазначалося, звертаючись до суду із розглядуваним позовом позивач посилається на те, що між ним та ТОВ «АТБ-Маркет» було укладено договори поставки від 01.10.2017 № 4447 та від 01.01.2018 № А39363. За умовами вказаних договорів позивач зобов`язався в порядку і строки, встановлені договором, передати товар у власність ТОВ «АТБ-Маркет».

Позивач стверджує, що вантаж прибув у пункт призначення із запізненням, а тому вантажоодержувач (ТОВ «АТБ-Маркет») відмовився від отримання товару та кваліфікував таке запізнення як непоставка товару.

На підставі повідомлень ТОВ «АТБ-Маркет» від 01.09.2018 №№ 38530, 38531, позивач платіжними дорученнями від 24.09.2018 №№ 15846, 15849 сплатив на користь вантажоодержувача штраф у сумі 16363,10 гривень та 39826,48 гривень, відповідно.

Згідно вказаних повідомлень ТОВ «АТБ Маркет» повідомило ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» про те, що останній порушив умови договорів поставки від 01.10.2017 № 4447 та від 01.01.2018 № А39363, що полягає у непоставці товару, що стало підставою для нарахування останньому штрафних санкцій, у розмірі 39826,48 гривень (за договором від 01.01.2018 № А39363) та 16363,10 гривень (за договором від 01.10.2017 № 4447), встановлених пунктами 7.1 договорів поставки, що становить 20 % від загальної суми поставки.

Позивач вважає, що сплата ним штрафу на користь ТОВ «АТБ Маркет» в загальному розмірі 56014,62 гривень є збитками в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України, які підлягають відшкодуванню відповідачем, як особою, яка порушила умови договору надання транспортних послуг.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ст. 22 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин першої та другої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 623 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

З наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків (шкоди) може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення зобов`язання і виключно до особи, яка такі зобов`язання порушила.

Проте суд зазначає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами відповідно до статей 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України наявності підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків з огляду на таке.

Як вже було зазначено вище, на підставі отриманої від замовника-експедитора заявки від 27.07.2018 № 0001435 та згідно товарно-транспортних накладних від 28.07.2018 №№ Е819478 (Ц689951), Е819479 (Ц689951), Е819481 (Ц691901) перевізник - ТОВ з ІІ «Євробус», прийняв на себе обов`язок доставки товару вантажоодержувачу - ТОВ «АТБ-Маркет» у пункт розвантаження за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89. Дата розвантаження ТОВ «Бізнес Груп К» визначено 28.07.2018 00:00:00.

При цьому згідно погодженої між позивачем та відповідачем заявки від 27.07.2018 № 148 розвантаження товару мало відбутися 28.07.2018 о 08:00. Тобто відповідач, всупереч визначеного позивачем часу доставки вантажу, на власний розсуд змінив час доставки вантажу, в заяві складеній з ТОВ з ІІ «Євробус» зазначивши час розвантаження 28.07.2018 00:00:00, що вочевидь не відповідає строку доставки товару, встановленого позивачем.

З наведеного вбачається, що відповідач діяв недобросовісно, адже не попередив ТОВ з ІІ «Євробус» про вимоги щодо конкретного часу доставки товару.

Як стверджує позивач та прослідковується по руху транспортного засобу, водій перевізника прибув до пункту розвантаження із запізненням, а саме - 28.07.2018 о 19:15, що не заперечувалось сторонами в перебігу розгляду справи.

Щодо того, що вантаж був доставлений із затримкою з об`єктивних причин, ТОВ з ІІ «Євробус» посилається на сертифікат торгово-промислової палати № 8354 про форс-мажорні обставини, яким посвідчено, що 28.07.2018 відбулось погіршення погодних умов, а саме: туман, зливовий дощ.

Проте суд відхиляє вказані аргументи з огляду на те, що у відповідності до долученої до матеріалів справи довідки Херсонського обласного центру з гідрометеорології від 31.07.2018 № 37-03/1-04/1452, в якій зазначено, що на автошляхах на території Каховського району Херсонської області 28.07.2018 вночі та вранці, а саме з 09:05 годин до 09:45 годин спостерігалися туман та зливовий дощ. Поряд із цим, як вбачається з долученого до матеріалів справи звіту по руху транспортного засобу за період часу (27.07.2018 20:50 - 28.07.2018 23:00), під час здійснення перевезення вантажу, водієм через 3 год. 36 хв. після завантаження автомобільного транспорту, було здійснено зупинку транспортного засобу 28.07.2018 о 00:26, яка тривала 10 год. 12 хв.

У письмових поясненнях ТОВ з ІІ «Євробус» щодо вказаних обставин, посилається на те, що ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, в зв`язку з чим така довготривала зупинка була зумовлена необхідністю відпочинку водія при здійсненні перевезення.

Водночас, вказані заперечення спростовуються тим, що за умовами п. 4 заявки від 27.07.2018 № 0001435 до рейсу мали допускатися лише водії, що мали міжзмінний відпочинок, в зв`язку з обмеженістю часу та тривалістю рейсу.

Тобто перевізник після виїзду з місця завантаження здійснив довготривалу зупинку, що не пов`язується із погіршенням погодних умов.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення, адже він не конкретизував перевізнику час до якого ТОВ ІІ «Євробус» мав доставити вантаж для ТОВ «АТБ-Маркет». При цьому і дії перевізника не відповідали умовам перевезення, навіть за відсутності в заяві вказівки на конкретний час доставки товару, адже ним не аргументовано здійснення довготривалої (протягом 10 годин) зупинки, що прямо суперечить п. 4 Заяви на перевезення, складеної відповідачем із третьою особою.

Перевіряючи аргументи позивача, щодо завдання йому збитків суд приходить до наступних висновків.

Так, позивач зазначає, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо перевезення вантажу на користь ТОВ «АТБ-Маркет», останній, керуючись положеннями договорів поставки від 01.10.2017 № 4447 та від 01.01.2018 № А39363 відмовився від отримання товару, здійснив нарахування штрафних санкцій позивачу, які ним було сплачено.

Як вбачається таке нарахування здійснено на підставі п. 7.1. договорів поставки від 01.10.2017 № 4447 та від 01.01.2018 № А39363, укладених між ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» (продавець) та ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець), яким встановлена відповідальність продавця за непоставку, недопоставку або прострочку поставки товару на 1 (один) або 2 (два) календарних дні з правом нарахування 5% або 20% вартості непоставленого товару відповідно.

При цьому, відповідно до п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 покупець має право відмовитися від приймання товару, поставленого постачальником, зокрема, у разі порушення граничного часу поставки товари на РЦ, згідно Додатку № 3. Додатком № 3 до цього договору встановлено графік поставок товару та визначено що поставка товару має бути здійснена до 13.00 відповідного дня.

Пунктом 7.1. цього договору передбачено відповідальність за непостачання, недопоставку або прострочення поставки товару на 1 або 2 дні з виплатою 5% або 20% штрафних санкції від суми непоставленого товару відповідно.

Судом вбачається, що відмова від прийняття товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 у зв`язку із порушенням графіку поставки не може кваліфікуватися як непостачання, недопоставка чи прострочення поставки.

В контексті змісту зазначеного договору непостачанням слід вважати нездійснення поставки товару, обумовленого замовленням, недопоставкою є постачання товару не в тій кількості, що визначена заявкою, а прострочення поставки буде мати місце тоді коли покупець приймає товар (не відмовляється від нього), але із запізненням, порушенням графіку доставки.

Відмова ж від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 є окремою формою реакції покупця за недотримання графіку поставки, але така відмова не може кваліфікуватися, як непостачання, адже постачання було фактично здійснено, чи як недопоставка, адже постачання було здійснено в повному обсязі і не є простроченням поставки, адже факт прострочення можливо було встановити лише за умови прийняття цього товару покупцем із проставленням в супровідних документах часу його прийняття.

Отже відмова від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 не давало ТОВ «АТБ-Маркет» права здійснювати нарахування штрафних санкцій за правилами п. 7.1. цього договору.

Крім того, як встановлено судом перевізник прибув у пункт розвантаження 28.07.2018 о 19 год. 15 хв. Тобто із запізненням на 6 год. 15 хв. від визначеного у додатку № 3 до договору № А39363, а не на один або два дні, як це передбачено п. 7.1. договору, що взагалі виключало можливість застосування штрафних санкцій до позивача, навіть якщо вважати, що мало місце прострочення поставки товару, а не відмова від отримання за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018.

Щодо нарахування штрафних санкцій за правилами договору №4447 від 01.10.2017 то суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 2.1.2. цього договору графік поставок товару зазначений у Додатку № 7 до цього договору і є його невід`ємною частиною.

Поряд із цим, позивачем в перебігу розгляду справи зазначений додаток суду надано не було, що позбавляє суд можливості дійти висновку, що доставка перевізником вантажу о 19.15. є порушенням графіку доставки, що є важливим для визначення підставності нарахування штрафних санкцій.

При цьому, за змістом п. 6.1.1. цього договору ТОВ «АТБ-Маркет» прострочення поставки товару є підставою для відмови від прийняття товару.

А за змістом п. 7.1. договору, як і в договорі № А39363 від 01.01.2018, право на нарахування штрафних санкцій передбачено у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 або 2 дні з виплатою 5% або 20% штрафних санкції від суми непоставленого товару відповідно.

Отже, відсутність у матеріалах справи додатку № 7, що визначав би графік поставок, а також висновки суду про те, що відмова від прийняття товару не передбачає для ТОВ «АТБ-Маркет» права нараховувати штрафні санкції, адже жодна з подій, передбачених п. 7.1. місця не має, суд приходить до висновку про безпідставність такого нарахування.

Судом також враховано зміст п. 7.16 договору № 4447 від 01.10.2017 відповідно до якого постачальник зобов`язаний доставити товар на РЦ в зазначений в Заявці покупця час. При цьому, в заявці ТОВ «АТБ-Маркет» час доставки товару зазначено не було, що також підтверджено письмовими поясненнями позивача від 23.12.2019, з посиланням лише на те, що графік поставок визначено додатком № 3 до договору № А39363 від 01.01.2018, який не може застосовуватися до визначення часу доставки в частині поставки товару по договору № 4447 від 01.10.2017.

Відповідно до ст. 923 Цивільного кодексу України у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 616 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Наведене положення покладає на кредитора обов`язок вжити можливих заходів з метою зменшення збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідних заходів не вжив та отримавши вимогу про сплату штрафних санкцій сплатив їх у повному обсязі, не врахувавши положення укладених ним з ТОВ «АТБ-Маркет» договорів та не запропонувавши ТОВ «АТБ-Маркет» переглянути вимогу про сплату штрафних санкцій, з урахуванням усіх обставин, що мали місце та були встановлені судом під час розгляду цієї справи, адже щодо усіх цих обставини позивач був обізнаний.

Крім того, позивачем не враховано, що згідно п. 7.11 договору № А39363 від 01.01.2018 у випадку порушення умов цього договору та нарахування штрафних санкцій, сторони підписують протокол про підтвердження зобов`язань зі сплати штрафних санкцій, для чого в строк до 25-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, покупець зобов`язаний надавати/направляти постачальнику протокол про підтвердження зобов`язань зі сплати штрафних санкцій. У разі незгоди з протоколом, постачальник зобов`язаний направити протягом 10-ти днів на адресу покупця свої письмові обґрунтовані заперечення проти підписання протоколу.

До матеріалів справи відповідного, підписаного позивачем та ТОВ «АТБ-Маркет» протоколу, що як вбачається є єдиною правовою підставою для проведення оплати таких штрафних санкцій, долучено не було, що взагалі позбавляє суд можливості дійти висновку про підставність здійсненої оплати позивачем штрафних санкцій.

А зміст п. 7.11 цього договору свідчить про наявність у позивача дієвого механізму задля висловлення своїх заперечень проти нарахування штрафних санкцій, яким, як вбачається, позивач не скористався, прийнявши вимогу ТОВ «АТБ-Маркет», складену в односторонньому порядку та провівши оплату таких штрафних санкцій на власний ризик, що, на думку суду, позбавляє позивача права вимагати від відповідача, відшкодування йому відповідачем сплаченої суми у якості збитків.

Адже хоча судом і встановлено не дотримання відповідачем умов перевезення, втім причино-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення та сумою сплачених позивачем штрафних санкцій, позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» не підлягають задоволенню судом у зв`язку з їх недоведеністю та безпідставністю, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, суд відносить на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2020.

Суддя Р.М. Колесник