ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Справа № 924/1310/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М. А., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Мізери Володимира Станіславовича с.Шаровечка Хмельницької області

про стягнення 20962,67 грн.

Представники сторін: не з`явились

У судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до Фізичної особи - підприємця Мізери Володимира Станіславовича с. Шаровечка Хмельницької області про стягнення 20962,67 грн., з яких 9257,62грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 11515,33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 189,72грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору б/н від 14.03.2011р. та "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://ргіvаtbаnk.uа., у відповідача станом на 22.10.2019 утворилась заборгованість в сумі 29570,33грн. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.09.2014 у справі №924/1358/14 задоволено позов банку до Мізери В.С. та стягнуто з останнього 8607,66грн. заборгованості за вищевказаним договором. Враховуючи неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредитних коштів, стягнутих за рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.09.2014, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача сум, які були нараховані згідно умов кредитного договору до теперішнього часу, але не були предметом розгляду попереднього судового процесу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2019 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2019 відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до Фізичної особи - підприємця Мізери Володимира Станіславовича с.Шаровечка Хмельницької області про стягнення 20962,67 грн., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10:00 год. 16 січня 2020.

Згідно ухвали суду від 16.01.2020 судове засідання для розгляду справи №924/1310/19 по суті відкладено на 03.02.2020.

Позивач не скористався правом участі свого представника в судових засіданнях для розгляду справи №924/1310/19, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та дату судових засідань.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та дату судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою від 20.01.2020, в судове засідання 03.02.2020 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

14.03.2011 фізичною-особою підприємцем Мізерою В.С. підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки. У заяві зазначено, що підписавши цю заяву ФОП Мізера В.С. погоджується із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, Тарифами Банку, які разом із цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування. Своїм підписом відповідач приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанка - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банка (www.pb.ua чи Інтернет-/SMS-ресурс, вказаний банком).

Як на підставу позову позивач посилається на невиконання відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, витяг з яких ним додано до позовної заяви.

Так, згідно п. 3.18.1.16 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови, надані позивачем в матеріали справи) при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (ліміт). Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (система клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (п. 3.18.1.3 Умов).

У п. 3.18.1.8 Умов визначено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода").

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших)(п. 3.18.1.6 Умов).

Згідно п. 3.18.4.1 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пп. 3.18.4.1.1 Умов). При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% (двадцять чотири) річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (пп. 3.18.4.1.2 Умов). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% (сорок вісім) річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пп. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4 Умов визначено, що Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

Згідно п. 3.18.5.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.1.8.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Як передбачено п. 3.18.5.4. Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3-х років з дня, коди відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Згідно п. 3.18.2.3.4 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом "Умов та правил надання банківських послуг", змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Пунктом 3.18.6.1. Умов визначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

Відповідно до довідки банку №08.7.0.0.0/58 від 13.11.2019 відповідачу було встановлено кредитний ліміт з 14.03.2011 - 1000,00грн., 06.06.2012 - 2500,00грн., 17.09.2012 - 4000,00грн., 21.11.2012 - 0,00 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором № б/н від 14.03.2011 та акта звірки (одностороннього), складеного акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" станом на 22.10.2019 заборгованість фізичної особи-підприємця Мізери В.С. становить 29570,33грн., з яких 3513,18 грн. - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 12231,33 грн. - залишок заборгованості за простроченими процентами, 885,36 грн. - заборгованість за простроченою комісією, 12940,46 грн. - загальна сума нарахованої пені, погашено пені 581,61 грн.

Відповідно до банківської виписки за період з 17.09.2012 по 20.11.2012 по рахунку Мізери В .С . № НОМЕР_1 вихідний залишок (актив) становить 3513,18грн. Згідно банківської виписки за період з 21.11.2012 по 13.11.2019 по даному рахунку вихідний залишок (актив) становить 0,00грн.

У відповідності до банківської виписки за період з 21.11.2012 по 13.11.2019 по рахунку Мізери В.М. № НОМЕР_2 вихідний залишок (актив) становить мінус 3513,18грн.

Згідно банківської виписки за період з 21.11.2012 по 13.11.2019 по рахунку Мізери В.М . № НОМЕР_3 вихідний залишок (актив) становить 0,00грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.09.2014 у справі №924/1358/14 стягнуто з фізичної особи - підприємця Мізери В.В. на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 3513,18грн. заборгованості за кредитом, 2973,71грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1425,13грн. пені, 695,64грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1827,00грн. судового збору.

Позивач, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо повернення кредитних коштів, звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача 20962,67 грн.

Аналізуючи викладені у позовній заяві доводи позивача та надані в матеріали справи докази, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 3513,18грн., внаслідок неповернення яких у відповідача виникла заборгованість, яка стягнута за рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.09.2014 у справі №924/1358/14.

В зв`язку з неналежним виконання відповідачем обов`язку щодо повернення вищевказаних кредитних коштів, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача 20962,67 грн., з яких 9257,62грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 11515,33 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 189,72грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, які нараховані після ухвалення рішення у справі № 924/1358/14.

Суд приймає до уваги, що згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З аналізу зазначених приписів чинного законодавства слідує, що у разі укладення кредитного договору плата за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договором (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як свідчать матеріали справи, в заяві відповідача про відкриття поточного рахунку від 14.03.2011. процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена.

Крім того, у вищезгаданій заяві відсутні умови про сплату комісії банку, а також встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитом, пені та комісії, у тому числі їх розміру і порядку нарахування, позивач посилався на Умови та Правила надання банківських послуг, які надав суду та відповідно до яких встановлено відсотки за користування кредитом на рівні 0%, 24%, 48% залежно від періоду користування кредитом (підпункти 3.18.4.1.1-3.18.4.1.3 Умов).

Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції "Умов та Правил надання банківських послуг" приєднався відповідач та погодився на умови, які вони містять. При цьому, наданий позивачем витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не приймається судом у якості належного доказу, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити відповідні зміни в Умови.

Суд зазначає, що за відсутності в заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту наданий позивачем витяг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Окрім цього, Умови, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових Умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені.

З огляду на відсутність доказів, які б свідчили про погодження сторонами в письмовій формі ціни договору, яка встановлена у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитом, а також відповідальності (штрафу, пені), у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 та у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019р. у справі № 924/887/19.

Одночасно, за змістом ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені висновки та обставини справи, господарський суд зазначає про необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитом та суми пені, у зв`язку з чим у їх задоволенні необхідно відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ до Фізичної особи - підприємця Мізери Володимира Станіславовича с.Шаровечка Хмельницької області про стягнення 20962,67 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 10.02.2020.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 4 примірниках:

1- до справи,

2,3- позивачу (49027, м. Дніпро, а/с 1800 та 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д),

4- відповідачу (АДРЕСА_1).

Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.