РІШЕННЯ

27 січня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/705/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом Фермерського господарства Машинно-технологічна станція Тайкури (вул Шевченка, 20, с Тайкури, Рівненський район, Рівненська область, 35351)

до відповідача Приватного підприємства Захід-Агроінвест (вул Богданівська, будинок 15А, м Львів, Личаківський район, Львівська область, 79067)

про стягнення 72706, 35 грн основного боргу, 9865,06 грн пені, 882,63 грн 3%річних.

За участю від:

позивача Дяденчук А.І.

відповідача Ваврів В.Б.

Суть справи.

Фермерське господарство Машинно-технологічна станція Тайкури звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства Захід-Агроінвест про стягнення 72706, 35 грн основного боргу, 9865,06 грн пені, 882,63 грн 3%річних.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №30/07-РП від 30.07.2019, а саме щодо оплати за отриманий товар ріпак 1 класу врожаю 2019 року.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 справу №921/705/19 передано на розгляд судді Шумському І.П.

Ухвалою суду від 06.11.2019 позовну заяву Фермерського господарства Машинно-технологічна станція Тайкури було залишено без руху, на підставі ст 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст 164 ГПК України, при її подачі до суду. Цією ж ухвалою позивачу було встановлено визначений ч 2 ст 174 ГПК України строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури разом з письмовими поясненнями б/н від 20.11.2019 (вх №21607 від 26.11.2019) з приводу ухвали про залишення позовної заяви без руху подано до матеріалів справи документи на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 06.11.2019.

У цих письмових поясненнях ФГ Машинно-технологічна станція Тайкури зазначено, що окремий письмовий документ, який би підтверджував зарахування зустрічних однорідних вимог між позивачем та відповідачем не підписувався. Позивач визнає факт зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки ціну позову заявлену ним до стягнення в судовому порядку було зменшено на суму 6505,94 грн. Проведення зарахування відображено у акті звірки, визнається сторонами, а тому відповідно до ч 1 ст 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

За результатом розгляду судом матеріалів, поданих позивачем на усунення недоліків, ухвалою суду від 27.11.2019 відкрито провадження у справі №921/705/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у даній справі, з повідомленням учасників процесу, призначено на 23.12.2019.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи подано: пояснення б/н від 20.11.2019 (вх №21607 від 26.11.2019); заяву б/н від 23.12.2019 (вх №23384 від 23.12.2019) про розгляд справи за відсутності представника позивача; заяву б/н від 27.01.2020 (вх №619 від 27.01.2020) про приєднання доказів, з додатком.

В свою чергу відповідачем до матеріалів справи долучено: заяву №921/705/19-01 від 23.12.2019 (вх №23385 від 23.12.2019) про ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку для подачі відзиву на позовну заяву, з додатком; відзив б/н від 09.01.2020 (вх №134 від 10.01.2020) з додатком.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкладено розгляд справи на 10.01.2020 та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов із наданням доказів його надіслання на адресу позивача до 10.01.2020.

В подальшому, в судовому засіданні 10.01.2020 оголошувалась перерва до 27.01.2020.

У відзиві на позовну заяву Приватним підприємством Захід-Агроінвест:

- підтверджено факт передачі йому Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури товару по накладній №72 від 30.07.2019, факт часткової оплати відповідачем вартості отриманого товару на загальну суму 206505,94 грн (з врахуванням зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 6505,94 грн), а також факт існування боргу на суму 72706,35 грн;

- початком періоду прострочення, стосовно 40% оплати вартості товару є 21.08.2019;

- вважає, що розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки є надміру високим. А тому, заявлену позивачем до стягнення суму пені просив зменшити до 3500 грн, на підставі приписів ст 551 Цивільного кодексу України, ст 233 Господарського кодексу України;

- просив врахувати попередню тривалу співпрацю сторін, не передання новому керівнику у встановленому порядку справ попереднім керівництвом, а також тимчасові фінансові труднощі відповідача, арешт грошових коштів відповідача. На підтвердження цьому, ним додано до відзиву копію ухвали від 23.09.2019 у іншій господарській справі №921/606/19, якою накладено арешт на грошові кошти ПП «Захід-Агроінвест» в межах ціни позову в сумі 6157280,74 грн;

- висловлено заперечення щодо заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, зокрема в частині наведених у попередньому розрахунку сум 3000 грн за здійснення захисту представництва інтересів позивача та 1000 грн за надання усних пояснень, консультацій з приводу замовленого виду правової допомоги. Зокрема, зазначено що захист чи представництво інтересів позивача адвокатським об`єднанням «Скорпіон» не здійснювалось, а відповідно підстави для стягнення таких коштів з відповідача відсутні. Також зазначає, що обчислення такої суми не прив`язане до будь-яких кількісних показників таких судових засідань і часу витраченого на участь адвоката в таких засіданнях, а тому є необґрунтованою. Представництво інтересів в суді та підготовка позовної заяви не потребують надання усних консультацій з приводу замовленого виду правової допомоги, а тому є необґрунтованою.

Повноважним представником позивача в судовому засіданні 27.01.2020 підтримано позовні вимоги, зазначено, що в прохальній частині позову допущено описку в частині заявленої до стягнення суми основного боргу 72706,94 грн. Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості в сумі 83454,04 грн, з яких: 72706,35 грн основний борг, 9865,06 грн - пені, 882,63 грн 3% річних.

З врахуванням закінчення строків для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача не надаючи відповіді на відзив, усно погодився з доводами відповідача щодо невірного визначення початку періоду нарахування 3% річних та пені на суму 111684,92 грн (40% частини оплати). Ним підкреслено, що нарахована до стягнення сума пені не перевищує суму основного боргу, а відтак зроблена у відзиві заява про зменшення суми пені не підлягає до задоволення.

Представником відповідача в судовому засіданні 27.01.2020 підтримано позицію, наведену у відзиві.

За загальним правилом та приписами ч 1 ст 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 статті 89 ЦК України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч 2 ст 27 ГПК України).

Долучений позивачем до позовної заяви безкоштовний витяг з сайту Міністерства юстиції України від 29.10.2019 витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ свідчив про те, що станом на 31.10.2019 (дату підписання позовної заяви) місцезнаходженням Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" () було: вул Загребельна, буд 5, м Ланівці, 47400.

Дана адреса була вказана і позивачем у позовній заяві.

Після постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху 06.11.2019, подачі позивачем письмових пояснень на усунення недоліків, згідно сформованого на запит суду від 27.11.2019 витягу з ЄДРЮО ФОП та ГФ за №, станом на 27.11.2019, місцезнаходженням Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" () є: вул Богданівська, буд 15А, м Львів, 79067. Із змісту витягу від 27.11.2019, а саме розділу «Дані про реєстраційні дії» вбачається, що позивачем внесено зміни про місцезнаходження юридичної особи 07.11.2019. Тобто після звернення позивачем з позовом до суду.

Відповідно до умов п 4.1 договору купівлі-продажу №30/07-РП від 30.07.2019 продавець (ФГ Машинно-технологічна станція Тайкури) зобов`язався передати товар покупцю (ПП «Захід-Агроінвест») на складі покупця за адресою: вул Загребельна, 5, м Ланівці, Тернопільська область.

Частиною 5 статті 29 ГПК України передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що спір у справі №921/705/19 підлягає розгляду Господарським судом Тернопільської області.

Судом також враховано, що у силу вимог ч 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч 1 ст 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер N 117 WA 05 D 8050601 B.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Між Приватним підприємством «Захід-Агроінвест» (покупцем) та Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури (продавецем) 30.07.2019 укладено договір купівлі - продажу №30/07-РП, згідно п 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупця ріпак 1 класу врожаю 2019 року (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у відповідності до умов даного договору.

Кількість товару становить 27,108 тон +/- 5% (п 1.2 правочину).

Згідно умов п 3.1 договору ціна товару за одну тонну товару становить 10300 грн, з ПДВ.

У п 4.1 правочину сторонами обумовлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцю в строк до 01.08.2019 включно на складі покупця за адресою: вул Загребельна, 5, м Ланівці, Тернопільська область. Поставка товару підтверджується оригіналами у тому числі таких документів як: накладна; податкова накладна, складена в електронній формі з дотриманням умов щодо їх реєстрації у порядку, визначеному законодавством, та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. До моменту виконання даної умови покупець має право зупинити подальші розрахунки за товар.

Відповідно до п 5.1 договору покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Покупець здійснює 60% оплати вартості товару протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання товару, та 40% протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання всіх оригіналів супровідних документів на товар, та реєстрації податкових накладних. Оплата вартості поставленого товару може здійснюватись частинами (п 5.2, п 5.3 правочину).

Згідно п 6.2 договору у разі, якщо оплата товару буде здійснена покупцем пізніше строків передбачених договором, покупець сплачує продавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченого товару, за кожний день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по договору (п 9.1 правочину).

На виконання умов даного договору Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури (продавцем) передано Приватному підприємству Захід-Агроінвест товар - ріпак 1 класу вартістю 279212,29 грн згідно накладної №72 від 30.07.2019.

Приймання - передача товару по перелічених накладних посвідчується зробленими на них відмітками та печатками сторін за договором та по справі.

Свідченням факту прийняття відповідачем продукції, переданої йому позивачем, також слугує підписаний у двосторонньому порядку акт приймання передачі №ЗА-00000080 від 30.07.2019.

Даний акт підписаний представником відповідача без будь-яких заперечень.

Матеріали справи також містять копію довіреності довіреності №139 від 30.07.2019, якою Приватним підприємством Захід-Агроінвест уповноважено свого директора Гарач В.М. на отримання товарно-матеріальних цінностей від Фермерського господарства Машинно-технологічна станція Тайкури.

На вказані господарські операції, Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури (продавцем) було видано Приватному підприємству Захід-Агроінвест (покупцю) податкову накладну №2 від 30.07.2019, яка згідно Податкового кодексу України є податковим документом та складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Вищевказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.08.2019, підтвердженням чого являється відповідна квитанція про реєстрацію податкової накладної.

Відповідачем у відзиві та його представником в судовому засіданні 27.01.2020 підтверджено факт отримання Приватним підприємством Захід-Агроінвест товару вартістю 279212,29 грн.

В матеріалах справи містяться копії банківських виписок Філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» з руху коштів по рахунку позивача, які вказують про перерахування відповідачем коштів на загальну суму 200000 грн, а саме: 21.08.2019 50000 грн, 28.08.2019 50000 грн, 04.09.2019 50000 грн, 17.09.2019 50000 грн.

Разом з цим, у позовній заяві позивачем стверджено про проведення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 6505,94 грн.

Здійснення Приватним підприємством Захід-Агроінвест часткової сплати коштів в сумі 206505,94 грн за отриманий товар (в т ч шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 6505,94 грн) також визнана Фермерським господарством Машинно-технологічна станція Тайкури, що в силу приписів ч 4 ст 75 ГПК України не потребує доказування.

Решта зобов`язання в сумі (279212,29 грн 206505,94 грн) 72706,35 грн залишилось не виконаним.

Існування боргу на суму 72706,35 грн підтверджується також підписаним станом на 16.10.2019 саме зі сторони відповідача актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 16.10.2019, який з врахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 також являється підтвердженням наявності боргу суб`єкта господарювання, його розміру, визнання боржником такого боргу.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст 530 ЦК України).

Нормами ст 599 ЦК України, ст 202 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України на покупця покладається обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; при цьому, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом з`ясовано, що в порушення умов договору №30/07-РП від 30.07.2019, приписів перелічених норм, а також ст ст 11, 14 ЦК України, ст ст 173, 174, 193 ГК України, повний розрахунок по оплаті вартості отриманого товару в строк визначений у договорі, боржник не провів, заборгувавши станом на час розгляду справи в суді 72706,35 грн.

Отримання товару за договором №30/07-РП від 30.07.2019 на суму 279212,29 грн та наявність боргу на дану суму підтверджується вищезгаданими первинними документами (копією накладної, актом приймання-передачі, податковою накладною, що містяться в матеріалах справи).

Проведення відповідачем часткового розрахунку у розмірі 206505,94 грн теж вказує на визнання ним факту одержання товару.

Доказів на підтвердження іншого, у т ч проведення повного розрахунку станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено. Натомість відповідачем підтверджено існування заборгованості в розмірі, який вказано у позові.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 72706,35 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані та визнані відповідачем.

У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача передбачену п 6.2 договору пеню в сумі 9865,06 грн. А також, в порядку ст 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 882,63 грн 3% річних.

Згідно з ч 1 ст 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч 1 ст 612 ЦК України).

В силу ч 2 ст 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, згідно п 6.2 договору у разі, якщо оплата товару буде здійснена покупцем пізніше строків передбачених договором, покупець сплачує продавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченого товару, за кожний день прострочення.

Частиною 1 статті 230 ГК України вказано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до ст 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч 1 ст 549). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч 2 ст 549). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч 3 ст 549).

Обумовлена у п 6.2 договору купівлі-продажу №30/07-РП від 30.07.2019 неустойка підпадає під визначення поняття пені.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 даного Закону передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України вказано, що нарахування такої штрафної санкції, як пеня, за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У постанові пленуму №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", зокрема, пункті 2.5, Вищий господарський суд України роз`яснює, що "щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції".

За домовленістю сторін, що викладена в п 5.2 договору №30/07-РП від 30.07.2019, покупець здійснює 60% оплати вартості товару протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання товару, та 40% протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання всіх оригіналів супровідних документів на товар, та реєстрації податкових накладних.

Операційний (банківський) день частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ та на їх відкликання і, за наявності технічної можливості, здійснюється їх обробка, передача на виконання (підпункт 14.1.133. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013).

Згідно зі ст 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п 3 ч 2 ст 129 Конституції України, ст 13, ч 1 ст 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст 14, ч 4 ст 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч 1 ст 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч 1 ст 77 ГПК України).

З врахуванням вищенаведених норм та вказаних у п 5.2 договору строків проведення розрахунків, судом проведено перерахунок заявленої до стягнення суми пені, а саме:

1) в частині оплати 60 % вартості переданого товару:

- на суму 161021,43 грн за період: 03.08.2019 - 20.08.2019;

- на суму 111021,43 грн за період: 22.08.2019 27.08.2019;

- на суму 61021,43 грн за період: 29.08.2019- 03.09.2019;

- на суму 11021,43 грн за період: 05.09.2019 16.09.2019;

2) в частині оплати 40% вартості переданого товару:

- на суму 111684,92 грн за період: 21.08.2019 16.09.2019;

- на суму 72706,35 грн за період: 18.09.2019 28.10.2019.

На вищевказані суми та за вищенаведені періоди судом також здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних, в порядку ст 625 ЦК України.

Згідно проведеного судом перерахунку встановлено, що правомірним є задоволення до стягнення з відповідача пені в сумі 9235,77 грн та 3% річних в сумі 826,79 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення 629,29 грн пені та 55,84 грн - 3% річних задоволенню не підлягають (проведений судом перерахунок в матеріалах справи), як необґрунтовано заявлені.

Окрім того, відповідач у відзиві на позов, підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 27.01.2020, заявив клопотання про зменшення суми пені до 3500 грн. Вказане клопотання обґрунтоване тимчасовими фінансовими труднощами, арештом коштів на рахунках відповідача, надмірно високою сумою нарахованої неустойки.

На підтвердження цьому, ним додано до відзиву копію ухвали Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2019, якою накладено арешт на рахунки Приватного підприємства Захід-Агроінвест в межах ціни позову у справі №921/606/19, а саме 6157280,74 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2019 у справі №921/606/19 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЩІВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ" та ухвалено стягнути з Приватного підприємства "ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ" 4712731,65 грн боргу за поставлений товар, 459781,85 грн - пені, 942546, 33 грн - штрафу, 40284,17 грн - 3% річних та 92330,16 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Захід-Агроінвест» б/н від 29.11.2019 на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2019 у справі 921/606/19, яким стягнуто суми забезпечені арештом.

Разом з цим, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Захід-Агроінвест» б/н від 29.11.2019 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2019 у справі №921/606/19.

Також, 26.12.2019 видано наказ на примусове виконання рішення суду у справі №921/606/19.

В подальшому, ухвалою суду від 17.01.2020 задоволено заяву Приватного підприємства "ЗАХІД-АГРОІНВЕСТ", визнано наказ Господарського суду Тернопільської області від 26.12.2019 у справі №921/606/19 таким, що не підлягає виконанню як такий, що виданий судом помилково, у зв`язку з тим, що на рішення суду у справі №921/606/19 подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції у встановлений для апеляційного оскарження 20-денний строк та враховуючи те, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Захід-Агроінвест" від 29.11.2019. А тому, рішення від 11.11.2019 у справі №921/606/19 не набрало законної сили. З приводу цього, представником відповідача повідомлено про оскарження в апеляційному порядку ухвали суду від 17.01.2020 у справі №921/606/19.

Згідно з ч 3 ст 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч 1 ст 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 14.08.2018 у справі № 903/827/17, від 30.08.2018 у справі № 925/1587/17.

Відповідно до ч 4 ст 236 ГПК України, ч 6 ст 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Розглянувши вказане вище клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що: прострочка виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості поставленого позивачем товару має місце з серпня місяця 2019 року, що з моменту відкриття провадження у даній справі та станом на день проведення даного судового засідання відповідачем не здійснено жодного платежу в рахунок погашення існуючої заборгованості; матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності поважних причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку. Зокрема подія, на яку, серед іншого, посилається відповідач накладення арешту на його рахунки в межах ціни позову у іншій господарській справі настала пізніше, ніж у ПП «Захід - Агроінвест» виник обов`язок по сплаті вартості отриманого товару у справі №921/705/19. Окрім того, відповідачем не доведено факту накладення ухвалою суду від 23.09.2019 у справі №921/606/19 арешту на всі рахунки та всі грошові кошти наявні у ПП «Захід-Агроінвест». Належні до сплати штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з сумою основного боргу (не перевищують її). З урахуванням всього зазначеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню.

На підставі наведеного та керуючись ст ст 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 233, 236-240, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

1. Стягнути з Приватного підприємства Захід-Агроінвест (вул Богданівська, будинок 15А, м Львів, Личаківський район, Львівська область, ідентифікаційний код 32865702) на користь Фермерського господарства Машинно-технологічна станція Тайкури (вул Шевченка, 20, с Тайкури, Рівненський район, Рівненська область, ідентифікаційний код 31422215) 72706 (сімдесят дві тисячі сімсот шість) грн 35 коп боргу, 826 (вісімсот двадцять шість) грн 79 коп 3% річних, 9235 (дев`ять тисяч двісті тридцять п`ять) грн 77 коп - пені.

Видати наказ.

2. В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Шумського І.П. у відпустці з 03.02.2020 по 07.02.2020, на підставі наказу №28-в від 27.01.2020, повне рішення складено - 10.02.2020.

Суддя І.П. Шумський