УХВАЛА

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/19097/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничого центру «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод`про забезпечення позову у справі № 910/19097/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничого центру «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (вул. Миру, буд. 17, м. Київ, 03134) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» (вул. Шевченка, буд. 22, м. Харків, Харківська область, 61013), Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008) про визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована тим, що Публічне акціонерне товариство «Науково-виробничого центру «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» в 2005 році створило новий лікарський засіб та його назву «БІПРОЛОЛ», а також дизайн упаковки лікарського засобу «БІПРОЛОЛ», а з 2006 року по теперішній час здійснює безперервну господарську діяльність з виробництва та реалізації лікарського засобу, маркованого знаком «БІПРОЛОЛ», який 18.09.2018 рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України знак «БІПРОЛОЛ» було визнано добре відомим в Україні відносно Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко- фармацевтичний завод» щодо товарів 05 класу МКТП: «фармацевтичніпрепарати, а саме: серцеві засоби» станом на 01.01.2014. Рішення набрало законної сили 05 листопада 2018 року.

15.04.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» подало на реєстрацію комбіноване позначення «БІПРОЛОЛ» та 10.01.2017 отримало Свідоцтво України №221017 на знак для товарів і послуг для товарів 05 класу МКТП.

Крім того, 15.04.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» також подало на реєстрацію словесне позначення «БІПРОЛОЛ» та 10.01.2011 отримало Свідоцтво України №221018на знак для товарів і послуг (публікація про видачу свідоцтва - 10.01.2017 року, Бюл. № 1) для товарів 05 класу МКТП.

Висновком №12/2 експертного дослідження об`єктів інтелектуальної власності від 20.12.2019 було встановлено, що знак для товарів та послуг «БІПРОЛОЛ» за свідоцтвом України №221017 від 10.01.2017 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «БІПРОЛОЛ», визнаним добре відомим в Україні станом на 01.01.2014 рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18.09.2018 і затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 05.11.2018 №1608, щодо товарів 05 класу МКТП: Фармацевтичні препарати, а саме: серцеві засоби відносно Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», на дату подання заявки №m201505321 на його реєстрацію.

Також, експерт дійшов висновку, що знак для товарів та послуг «БИПРОЛОЛ/БІПРОЛОЛ» за свідоцтвом України №221018 від 10.01.2017 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «БІПРОЛОЛ», визнаним добре відомим в Україні станом на 01.01.2014 рішенням Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18.09.2018 і затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 05.11.2018 №1608, щодо товарів 05 класу МКТП: Фармацевтичні препарати, а саме: серцеві засоби відносно Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», на дату подання заявки №m201505322 на його реєстрацію.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що знаки за Свідоцтвами №№ 221017, 221018 не відповідають умовам надання правової охорони, а саме: є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаком «БІПРОЛОЛ», визнаним добре відомим в Україні станом на 01.01.2014 відносно позивача щодо товарів 05 класу МКТП: «фармацевтичні препарати, а саме: серцеві засоби» зарішенням Апеляційної палати Мінекономіки (Рішення Апеляційної палати від 18.09.2018, яке набрало чинності з 05.11.2018 - дати затвердження наказом Мінекономіки від 05.11.2018 №1608); а також такими, що можуть ввести в оману стосовно особи, яка виробляє товари 5 класу МКТП, а саме: особи позивача.

Просить суд визнати недійсним повністю свідоцтво України № 221017 від 10.01.2017 на знак для товарів і послуг «БІПРОЛОЛ», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» відносно всіх товарів 5 класу МКТП; зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсним свідоцтва України № 221017 від 10.11.2017 на знак для товарів і послуг «БІПРОЛОЛ», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» відносно всіх товарів 5 класу МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»; визнати недійсним повністю свідоцтво України № 221018 від 10.01.2017 на знак для товарів і послуг «БИПРОЛОЛ/БІПРОЛОЛ», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» відносно всіх товарів 5 класу МКТП; зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсним свідоцтва України № 221018 від 10.01.2017 на знак для товарів і послуг «БИПРОЛОЛ/БІПРОЛОЛ», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» відносно всіх товарів 5 класу МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничого центру «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод`прийнято до розгляду, відкрито провадження у справіза правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.02.2020.

30.01.2020 до суду надійшов відзив Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, у якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки станом на 15.04.2015 - дату подання відповідачем-1 заявок №m201505321 і №m201505322, знак позивача «БІПРОЛОЛ» ще не був визнаний добре відомим в Україні, тому на момент подання та розгляду заявок №m201505321 і №m201505322 такий знак об`єктивно не міг бути врахований при проведенні кваліфікаційної експертизи вищезазначених заявок, а дії ДСІВ (правонаступник Мінекономіки) є такими, що повністю відповідають чинному законодавству України.

05.02.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я», у якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він не є належним відповідачем у справі, так як 10.12.2019 ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» передало виключні майнові права на знаки №№ 221017, 221018 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Право» відповідно до Договору №2 про передання виключних майнових прав на знаки для товарів і послуг від 10.12.2019. Факт такої передачі підтверджується актом приймання-передачі майнових прав від 03.01.2020. Також зазначає, що 04.02.2020 ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» відправлено до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України оригінали Договору від 10.12.2019 для проходження подальших реєстраційних процедур.

06.02.2020 позивач подав до Господарського суду м. Києва клопотання про призначення експертизи у сфері інтелектуальної власності, оскільки для вирішення питання про схожість позначень «БІПРОЛОЛ» позивача та «БІПРОЛОЛ» відповідача-1 потребуються спеціальні знання у галузі досліджень торговельних марок (знаків для товарів та послуг).

Крім того, 06.02.2020 позивач подав до Господарського суду м. Києва заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, у якій просив заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №221017, в тому числі, розпоряджатись, будь-яким чином та у будь-який спосіб передавати повністю чи частково, правовласності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг №221017. Заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017 від 10.01.2017 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №221018, в тому числі, розпоряджатись, будь-яким чином та у будь-який спосіб передавати повністю чи частково, право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг №221018. Заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018 від 10.01.2017 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заява мотивована тим, що відповідач-1 може в будь-який момент, до винесення судом рішення у даній справі, передати право власності (виключні майнові права інтелектуальної власності) на спірні знаки повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг іншій особі на підставі договору про передачу прав на знак для товарів і послуг, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Передача прав на знаки для товарів і послуг за свідоцтвом України №221017 та свідоцтвом України №221018 та на користь третіх осіб або ж відмова власника від цього свідоцтва призведе до необхідності залучення до участі у справі нових осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення даного спору і тим самим призведе до порушення розумних строків розгляду даної справи.

Крім того, в подальшому неможливість виконання вірогідного суду про задоволення позову буде полягати у тому, що власником спірного свідоцтва на момент винесення судового рішення може бути зовсім інша особа або відсутність будь-якого власника, що зробить неможливим припиненням порушення прав інтелектуальної власності позивача, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав.

У випадку відмови відповідача-1 від знаків для товарів і послуг «БІПРОЛОЛ», «Бипролол/Біпролол» за Свідоцтвами України №№ 221017 та 221018 ніхто інший, в тому числі і позивач, не матиме змоги протягом 3-х років здійснити повторну реєстрацію знаку у випадку визнання свідоцтв недійсними.

Відтак, позивача вважає, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Також вважає, що обраний вид забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, не порушить збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Крім того зазначає, що в провадженні Господарського суду міста Києва знаходяться ряд справ за позовом ПАТ «НВЦ «Борщагівський ХФЗ» до ТОВ «Реал-Право» про визнання свідоцтв недійсними.

Заявником всіх спірних свідоцтв було Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я», яке згодом передало виключні майнові права ТОВ «Реал-Право», зокрема, але не виключно наступні свідоцтва:

-знак для товарів і послуг «Альтан-Здоровье» за свідоцтвом України №208965, справа №910/670/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «Амбротард ПЛЮС» за свідоцтвом України №208970, справа №910/1032/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «АритмилКардно» за свідоцтвом України №208962, справа №910/1293/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «МеноваленЗдоровье» за свідоцтвом України №208969, справа №910/1695/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «ВеногепанолЗдоровье» за свідоцтвом України №208964, справа №910/1694/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «ЛипразидКомби» за свідоцтвом України №208961, справа №910/2006/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «ЛиприлКардно» за свідоцтвом України №208960, справа №910/2174/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «Нормолакт Форте» за свідоцтвом України №208968, справа №910/2285/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право»;

- знак для товарів і послуг «АльтаборЗдоровье» за свідоцтвом України №209454, справа №910/2831/19. Права на вказаний знак було передано від ТОВ «ФГ «Здоров`я» до ТОВ «Реал-Право» та ін.

Тобто, відповідач-1 протягом 2014-2017 років подавав на реєстрацію близько 17 позначень, які є схожими з знаками позивача, та права на які згодом передав ТОВ «Реал-Право», тому позивач вважає, що є всі підстави вважати, що відповідач-1 може також передати права на спірні свідоцтва ТОВ «Реал-Право» або іншій особі, що в майбутньому, у випадку задоволення позову, може утруднити або зробити неможливим реального виконання рішення.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи власну заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що відповідач-1 може передати права на спірні свідоцтва ТОВ «Реал-Право» або іншій особі, що в майбутньому, у випадку задоволення позову, може утруднити або зробити неможливим реального виконання рішення.

Разом з тим, з матерілаів спарви вбачається, що 10.12.2019 ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» передало виключні майнові права на знаки №№ 221017, 221018 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Право» відповідно до Договору №2 про передання виключних майнових прав на знаки для товарів і послуг від 10.12.2019.

Факт такої передачі підтверджується актом приймання-передачі майнових прав від 03.01.2020.

Крім того, 04.02.2020 ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» відправлено до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України оригінали Договору від 10.12.2019 для проходження подальших реєстраційних процедур.

Доказів реєстрації майнових прав на знаки №№ 221017, 221018 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал-Право» матеріали справи не містять.

Пунктом 7 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору.

Передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару і послуги або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу.

Відповідно до частини 9 цієї статті договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Відповідно до пункту 2 статті 1114 Цивільного кодексу України факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, пунктом 2.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.10.2002 №10, встановлено, що реєстр містить такі відомості із зазначенням міжнародних цифрових кодів для ідентифікації бібліографічних даних відповідно до стандарту Всесвітньої організації інтелектуальної власності, зокрема, ім`я або повне найменування та адресу власника (власників) свідоцтва.

У процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо зміни, пов`язаної зі зміною особи власника (власників) свідоцтва (пункт 2.3 вказаного Положення).

Крім того, у справах, пов`язаних з визнанням охоронних документів недійсними, можливе застосування заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачеві - володільцеві спірного документа передавати будь-якій особі (особам) право власності на об`єкт інтелектуальної власності та/або надавати будь-якій особі (особам) дозвіл (видавати ліцензію) на використання об`єкта інтелектуальної власності; заборони Державній службі інтелектуальної власності України приймати рішення про внесення будь-яких змін до Державного реєстру патентів/свідоцтв України стосовно даного об`єкта інтелектуальної власності, вносити відповідні зміни до даного Реєстру та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Зазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей про це в офіційному бюлетені Установи.

Статтею 22 Закону встановлено, що ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1 - 3 статті 18 цього Закону.

Отже, передача ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» виключних майнових прав на знаки №№ 221017, 221018 або відмова ТОВ «Фармацевтична група «Здоров`я» від свідоцтв України №№ 221017, 221018 призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв`язку із наявністю нового власника знаків для товарів і послуг; а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав. Вказане свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказана позиція суду повністю узгоджується з вказівками пункту 88 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 за № 12 про можливість застосування вказаних судом у цій ухвалі заходів до забезпечення позову, що сприятиме, зокрема, запобіганню невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» вчиняє дії щодо відчуження виключних майнових прав на знаки №№ 221017, 221018, проте останні за Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал-Право» в порядку, встановленим законом не зареєстровані, заява Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Науково - виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про вжиття заходів до забезпечення позову- задовольнити.

2. До вирішення позову по суті вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» (61013, місто Харків, вул. Шевченка, 22, ) вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №221017, в тому числі, розпоряджатись, будь-яким чином та у будь-який спосіб передавати повністю чи частково, правовласності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг №221017;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського,12/2, ) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221017 від 10.01.2017 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» ( ідентифікаційний код 35533730) та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» (61013, місто Харків, вул. Шевченка, 22, ) вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №221018, в тому числі, розпоряджатись, будь-яким чином та у будь-який спосіб передавати повністю чи частково, право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг №221018;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського,12/2, ) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 221018 від 10.01.2017 року, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична група «Здоров`я» ( ідентифікаційний код 35533730) та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.02.2020

Суддя В. О. Демидов