ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Справа№ 910/15588/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Кропивної Л.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Цулаія Г.З.

відповідача - Гвоздецький А.М.,

Данилевський О.М.,

Лебедєв Ю.В.

третія особа - Коваленко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 р. (повне рішення складено 16.08.2019 р.)

у справі № 910/15588/18 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Київгаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення заборгованості у розмірі 17529248,49 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П19 від 28.09.2011 р. у загальному розмірі 17529248,49 грн, з яких: 12939002,94 грн - основний борг, 883275,09 грн - 3% річних та 3706970,46 грн - інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач всупереч умов укладеного договору свої зобов`язання щодо вчасної оплати за надані протягом червня-грудня 2015 року послуги з транспортування 24532,857 тис. куб. м природного газу не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі вартістю 12939002,94 грн.

Ухвалою від 16.01.2019 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 р. у справі № 910/15588/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відповідач безпідставно відмовився від підписання коригуючих актів, оскільки об`єми природного газу, зазначені в цих актах за червень-грудень 2015 року, були призначені для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" у справі № 910/15588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз", зупинено дію рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 р. у справі № 910/15588/18, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 24.10.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4295/19 від 24.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням суддів Сітайло Л.Г. та Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15588/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/15588/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 р. справу № 910/15588/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 26.11.2019 р.

У судовому засіданні 26.11.2019 р. було оголошено перерву до 17.12.2019 р.

У судовому засіданні 17.12.2019 р. було оголошено перерву до 28.01.2020 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

28.09.2011 р. між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством "Київгаз" (далі - замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П19 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу (далі - газ) замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору газ замовника, транспортування якого за договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, газоспоживаюче обладнання яких підключено до газорозподільних мереж, що знаходяться у власності чи в користування замовника.

Як передбачено п. 3.1 договору, сторони погодили, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

Відповідно до п. 3.2 договору газотранспортне підприємство до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники актів наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних газотранспортного підприємства (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 3.4 договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.5 договору оплата вартості послуг за транспортування природного газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору жодною з сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 договору).

Додатковою угодою № 3 від 27.01.2013 р. сторони продовжили дію договору до 31 грудня 2013 року.

Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного договору надав відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами:

- у червні 2015 року в обсязі 1466,413 тис. куб. м на загальну суму 946716,23 грн відповідно до коригуючого акту наданих послуг № 06-15-/П19/КОР;

- у липні 2015 року в обсязі 2602,709 тис. куб. м на загальну суму 1594419,53 грн відповідно до коригуючого акту № 07-15-/П19/КОР;

- у серпні 2015 року в обсязі 1623,047 тис. куб. м на загальну суму 994278,59 грн відповідно до коригуючого акту № 08-15-/П19/КОР;

- у вересні 2015 року в обсязі 3127,748 тис. куб. м на загальну суму 1916059,42 грн відповідно до коригуючого акту № 09-15-/П19/КОР;

- у жовтні 2015 року в обсязі 3427,126 тис. куб. м на загальну суму 1633094,08 грн відповідно до коригуючого акту № 10-15-/П19/КОР;

- у листопаді 2015 року в обсязі 4592,794 тис. куб. м на загальну суму 2188558,20 грн відповідно до коригуючого акту № 11-15-/П19/КОР;

- у грудні 2015 року в обсязі 7693,020 тис. куб. м на загальну суму 3665877,89 грн відповідно до коригуючого акту № 12-15-/П19/КОР.

Вказані акти після надсилання позивачем супровідним листом № 9132/12 від 23.06.2016 р. відповідачем підписані не були з підстав ненадання відповідних послуг.

Спір у справі виник, у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору, акти наданих послуг не підписав, послуги з транспортування природного газу не оплатив.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, закупівля природного газу для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб протягом 2015 року здійснювалася відповідачем на підставі договорів з третьою особою № 13-327-В від 08.01.2013 р. (для забезпечення власних потреб об`єктів, які знаходяться на балансі покупця) та № 13-328-ВТВ від 08.01.2013 р. (газ для ВТВ та нормованих втрат покупця).

Виконання зазначених договорів підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу, наявними в матеріалах справи.

При цьому, умовами п. 5.2 вказаних договорів купівлі-продажу вартість транспортування природного газу магістральними трубопроводами включено у ціну продажу газу, що свідчить про те, що витрати по доставці товару за цими договорами покладено на продавця, який повинен самостійно проводити розрахунки з газотранспортним підприємством.

Таким чином, послуги транспортування природного газу для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб відповідача надавалися позивачем третій особі, а не відповідачу. Транспортування цих обсягів природного газу не стосується послуг транспортування природного газу, що є предметом спору у даній справі.

Відповідно до інформації про використання природного газу по ПАТ "Київгаз" за червень-грудень 2015 року обсяги газу, зазначені позивачем у коригуючих актах наданих послуг за аналогічний період, визначені відповідачем як обсяги розбалансування.

При цьому, в матеріалах справи відсутні достовірні докази, якому саме постачальнику належав такий ресурс природного газу.

Посилаючись на Положення про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України № 112 від 25.02.2004 р., позивач стверджує, що відповідач, як підприємство, яке транспортує газ газорозподільними мережами, для компенсації обсягів негативного розбалансування газу у місяці, в якому вони утворилися, має закупити ці обсяги газу, а відповідно і оплатити послуги по його транспортуванню газотранспортною мережею позивача.

При цьому, докази укладення таких договорів з відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Питання балансування обсягів природного газу за період з червня до грудня 2015 року регулювалося Положенням про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України № 112 від 25.02.2004 р., в редакції наказу Міністерства палива та енергетики України № 310 від 15.06.2009 р. (далі - Положення).

Згідно з п. 1.2 Положення його дія поширюється на суб`єктів господарювання незалежно від організаційно-правових форм та форм власності, які транспортують газ газорозподільчою мережею та постачають його споживачам на підставі договорів і мають відповідні ліцензії (далі - підприємство).

Відповідно до п. 2.4 Положення для компенсації обсягів негативного розбалансування газу підприємство у місяці, в якому вони утворилися, закуповує ці обсяги газу у ДК "Газ України" з ресурсів НАК "Нафтогаз України" за ціною, що відповідає граничному рівню ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, встановленому Національною комісією регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ), з урахуванням тарифу на його транспортування магістральними газопроводами та податку на додану вартість.

Як передбачено п. п. 2.9.2.2, 2.9.2.3 Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, що затверджене постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 420 від 19.04.2012 р., обсяги негативного розбалансування покладаються також на постачальників.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про ринок природного газу" відповідачу як оператору газорозподільної системи заборонено провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1837 від 25.06.2015 р. відповідач припинив діяльність з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом з 1 липня 2015 року, оскільки анульовано Публічному акціонерному товариству "Київгаз" ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом з 1 липня 2015 року АВ № 597375.

Таким чином, з 1 липня 2015 року відповідач за ознаками його господарської діяльності не відповідає поняттю "підприємства", визначеному Положенням про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільних мережах.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами по своїй суті є договором про надання послуг.

Будь-яка послуга, в тому числі і послуга транспортування, може бути надана лише за завданням замовника. При цьому, чинним законодавством України не передбачено примусового надання послуг без відповідного волевиявлення замовника послуги.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було надано позивачу завдання на надання послуг транспортування газу в обсягах, зазначених в коригуючих актах за червень-грудень 2015 року загальною вартістю 12939002,94 грн.

Також у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що обсяги газу, наведені в коригуючих актах, транспортувались позивачем на замовлення відповідача, і ці послуги ним фактично були отримані.

За таких обставин твердження позивача про неправомірність відмови відповідача від підписання коригуючих актів є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П19 від 28.09.2011 р. у розмірі 12939002,94 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Інші вимоги позивача про стягнення з відповідача 883275,09 грн 3% річних та 3706970,46 грн інфляційних втрат також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 р. у справі № 910/15588/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2019 р. у справі № 910/15588/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.02.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.Г. Майданевич

Л.В. Кропивна