РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2020Справа № 910/15761/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (м. Івано-Франківськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскомсервіс Плюс» (м. Київ)

про стягнення 343.830,66 грн

Суддя Ващенко Т.М.

секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскомсервіс Плюс" про стягнення 343.830,66 грн за Договором № 2402842 від 08.09.17. про постачання електричної енергії, з яких: 241.347,61 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 3.051,61 грн заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 70.777,67 грн пені, 20.365,77 грн відсотків річних, 8288,00 грн інфляційних втрат, з підстав невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати грошових коштів за вказаним Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.19. відкрито провадження у справі № 910/15761/19 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

При цьому судом встановлено, що відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження в даній справі направлено на адресу, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуто підприємством зв`язку на адресу суду з посиланням та не, що за означеною адресою адресат «не значиться».

Крім вказаного, означено ухвалу було направлено відповідачу на адресу в місті Івано-Франківськ, вказану в Договорі № 2402842 від 08.09.17., та повернуто підприємством зв`язку з посиланням на те, що «установа закрита, давно вибули».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/15761/19.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" здійснює діяльність на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 719 від 26.08.05. (переоформлена постановою № 2208 від 25.08.15.).

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

08.09.17. між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) було укладено Договір № 2402842 про постачання електричної енергії (Договір), за умовами Розділу 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 184,2 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії: Нежитлове приміщення (вул. Гаркуші, 23) встановлюється на межі балансової належності між Власником мереж і Споживачем. Точка продажу електричної енергії: Нежитлове приміщення (вул. Тролейбусна, 22а) встановлюється на межі балансової належності між Постачальником і Споживачем. Приєднана потужність у точці підключення становить 224,2 кВА (кВт).

Строк дії Договору з дня підписання і діє до 31.12.17., а в частині зобов`язань сторін, що виникли під час його дії - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його або перегляд його умов.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Пунктом 2.2.2 Договору Постачальник електричної енергії зобов`язується постачати Споживачу електроенергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору (додаток 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»), а споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії (пункту 2.3.2 Договору) та оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 2 «Порядок розрахунків» та додатку 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (п. 2.3.3 Договору), здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком 11 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Сторонами було погоджено та підписано додатки №№ 1-12 до Договору.

Згідно з пунктом 2 Додатку 2 до Договору, щомісячно двадцять другого числа календарного місяця Споживач направляє уповноваженого представника у відділ збуту Постачальника для подання додатку 6 «Акт про використану електричну енергію» та одержання відповідних рахунків на оплату.

Згідно пункту 3 Додатку 2 до Договору Споживач протягом розрахункового періоду здійснює попередню оплату у терміни визначені даним договором на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% обсягу постачання електричної енергії. Щомісячно споживач проводить остаточний розрахунок за всіма платежами, передбаченими договором, протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунка.

Позивач вказує, що відповідачем не здійснено розрахунок за спожиту активну електроенергію в листопаді 2018 року на суму 241.347,61 грн та не здійснено розрахунок за перетікання реактивної енергії на суму 3051,61 грн.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин докази, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 Додатку 9 до Договору покази засобів обліку відповідно до переліку об`єктів і точок комерційного обліку Споживача фіксуються Споживачем самостійно 22 числа кожного місяця, та оформляються за формою додатку «Акт про використану електричну енергію».

Відповідно до п. 4 додатку 9 до Договору зняття контрольних показників розрахункових засобів обліку може проводитись в будь-який час доби уповноваженими представниками (уповноваженим представником) Постачальника.

Відповідно до абзацу 4 п. 5.1 додатку 2 до Договору у випадку перевищення контрольного показника розрахункового засобу обліку, зафіксованого представником Постачальника, над показником розрахункового засобу обліку, поданого в Акті про використану електричну енергію електричну енергію, розрахунок проводиться згідно показника, зафіксованого представником постачальника.

За розрахунковий період жовтень 2018 відповідачем було надано Акт про використану електричну енергію, де значилось споживання тільки на об`єкті по вул. Гаркуші, 23 по приладу обліку № 02049333 з поточним показником 0001661.

Актом про проведення контрольного огляду розрахункового засобу обліку від 01.11.2018 на об`єкті ТОВ «Транскомсервіс Плюс» по вул. Гаркуші, 23 на лічильнику № 02049333 представником Постачальника електроенергії зафіксовано показ 0003736.

За спірний розрахунковий період листопад 2018 ТОВ «Транскомсервіс Плюс» не було надано Акту про використану електричну енергію, з огляду на що обсяг електричної енергії спожитої відповідачем у листопаді 2018 було визначено як різницю між показами лічильника зафіксованими представником Постачальника електроенергії згідно Акта про проведення контрольного огляду від 01.11.18. та показами лічильника наданими відповідачем за розрахунковий період жовтень 2018 згідно Акта про використану електричну енергію, помножену на розрахунковий коефіцієнт трансформації (згідно додатку 5 до Договору - 40) плюс втрати в лініях електропередач, тобто (3736 - 1661) х 40 + 142 = 83142 кВт/год. Вартість спожитої електроенергії визначено як добуток фактично спожитої електроенергії на тариф з ПДВ 20%, тобто 83142 х 2,42171 + 20% = 241.614,97 грн.

Матеріали справи також мітять направлений відповідачу рахунок за електроенергію № 2402842/1 від 30.11.18. за листопад 2018 року вказану суму.

З них відповідачем 03.12.18. було сплачено 267,36 грн, з огляду на що неоплаченими залишились грошові кошти на суму 241.347,61 грн за спожиту активну електричну енергію.

У відповідності до укладеного Договору № 2402842, по об`єкту на вулиці Гаркуші, 23, нарахування здійснюється згідно Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, у відповідності до Наказу Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 року № 19 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 р. за № 93/6381.

Відповідно до п. 3.4 Методики плата за споживання і генерацію реактивної електроенергії визначається трьома складовими величинами:

П = П1+П2-ПЗ, (гри.)

де П 1 - основна плата за споживання і генерацію реактивної електроенергії;

П 2 - надбавка за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами КРП;

П 3 - знижка плати за споживання і генерацію реактивної електроенергії у разі участі споживача в оптимальному добовому регулюванні режимів мережі електропередавальної організації в розрахунковий період.

Нарахування плати П1 здійснено позивачем за формулою 3.2 Методики і за грудень 2018 року становить 52,97 грн, за листопад 2018 року становить 2807,57 грн.

Нарахування плати П2 здійснено позивачем за формулою 3.4 Методики і за грудень 2018 року становить 00,00 грн, за листопад 2018 року становить 204,67 грн.

Нарахування плати П3 не здійснювалось.

Отже, загальний обсяг нарахованої плати за перетікання реактивної електроенергії становить 3012,24 грн за листопад 2018 року та 52,97 грн за грудень 2018 року (всього 3065,21 грн).

Матеріали справи також мітять направлені відповідачу рахунки за перетікання реактивної енергії № 2402842/3 від 30.11.18. за листопад 2018 року та № 2402842/3 від 27.12.18. за грудень 2018 року на вказані суми.

З них відповідачем було сплачено 13,60 грн, з огляду на що неоплаченими залишились грошові кошти на суму 3051,61 грн за перетікання реактивної електроенергії.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

З огляду на вказане, борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами становить 241.347,61 грн за спожиту активну електричну енергію за листопад 2018 року та 3051,61 грн за перетікання реактивної електроенергії за листопад та грудень 2018 року, з огляду на що вказані суми заборгованості підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 20.365,77 грн відсотків річних, 8.288,00 грн інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами пункту 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику 10% річних та інфляційні збитки.

За перерахунком суду розмір 10% річних становить 20365,77 грн, розмір інфляційних втрат становить 8288,00 та відповідає заявленій позивачем сумі, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Також позивачем пред`явлено до стягнення 70.777,67 грн пені.

За умовами пункту 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За перерахунком суду розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 70.777,67 грн, що відповідає розрахунку позивача.

З підстав викладеного в сукупності суд позов задовольняє повністю.

Витрати по сплаті судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 25.000,00 грн , суд відзначає, що позивачем подано лише їх попередній (орієнтовний) розрахунок, однак не заявлено остаточного розміру таких витрат, не подано доказів їх понесення.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транскомсервіс Плюс» (01010, м. Київ, Площа Арсенальна, б. 1Б; ідентифікаційний код 34519563) на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34; ідентифікаційний код 00131564) 241.347 (двісті сорок одну тисячу триста сорок сім) грн 61 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію, 3.051 (три тисячі п`ятдесят одну) грн. 61 коп. заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 70.777 (сімдесят тисяч сімсот сімдесят сім) грн 67 коп. пені, 20.365 (двадцять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 77 коп. 10% відсотків річних, 8.288 (вісім тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 5157 (п`ять тисяч сто п`ятдесят сім) грн 46 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко