Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1298/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс", вул. Бориславська, 54, м. Київ, 03061,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Гошій Володимира Івановича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості в сумі 220 831,78 грн., з них: 220 000,00 грн. - основний борг, 831,78 грн. - 3% річних

за участю:

від позивача: Данко Михайло Васильович - адвокат, (довіреність вих. № 1756 від 13.12.2019 року; ордер серія ЧЦ № 41827 від 24.12.2019 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧЦ № 000059 від 25.12.2015 року)

від відповідача: представники не з`явилися

установив: Приватне акціонерне товариство "Астра Люкс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Гошій Володимира Івановича (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 220 831,78 грн., з них: 220 000,00 грн. - основний борг, 831,78 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №44п про надання послуг з пошиття від 08.02.2019 року, зокрема щодо пошиття чоловічих пальт. При цьому позивач зазначив, що останній внаслідок невиконання умов договору не здійснює повернення коштів, отриманих відповідачем як попередньої оплати в сумі 220 000 грн 00к.

Господарським судом Івано-Франківської області відповідно до ухвали від 03.12.2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.12.2019 року.

Ухвалою - повідомленням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.12.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 14.01.2020 року.

14 січня 2020 року Господарський суд Івано-Франківської області постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 28.01.2020 року об 10:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач повноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 року та повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 14.01.2020 року) за вх. № 1406/20 від 27.01.2020 року. Відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, згідно ст. 178 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 ГПК України, суд встановив наступне.

08 лютого 2019 року між приватним акціонерним товариством "Астра Люкс" (по договору - замовник/по справі - позивач) та фізичною особою підприємцем Гошій Володимиром Івановичем (по договору - виконавець/по справі - відповідач) укладено Договір №44п про надання послуг з пошиття.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до умов вказаного вище договору виконавець зобов`язався надати замовнику послуги з пошиття продукції за асортиментом згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору) з сировини замовника, а замовник в свою чергу зобов`язався прийняти послуги та виготовлену продукцію і своєчасно здійснити її оплату на умовах даного договору (п.1.1, 1.2 Договору).

Згідно п.2.1 Договору замовник сплачує виконавцю договірну ціну в національній валюті України згідно затвердженої Специфікації.

За умовами договору оплата здійснюється у безготівковому вигляді на поточний рахунок виконавця протягом 3-х банківських днів після відвантаження готової продукції та надання виконавцем відповідного рахунку-фактури.

Розділом три Договору визначено, що замовник передає виконавцю сировину, з якої має бути виготовлена продукція. Транспортні умови передачі сировини - автотранспортом та за рахунок Замовника.

Відповідно до видаткових накладних №529 від 27.06.2019 року, №545 від 16.07.2019 року, №611 від 02.08.2019 року, №612 від 02.08.2019 року, №723 від 14.08.2019 року позивач відвантажив відповідачу давальницьку сировину та матеріали: тканину верху пальтову "Аккорд" арт. 2ВК-13 кол. 245 та кол.248 та всі належні підкладкові і прикладні матеріали й фурнітуру.

Відповідач виставив позивачу рахунки №8 від 10.07.2019 року та №9 від 22.07.2019 року для здійснення передоплати.

Згідно платіжних доручень №16957 від 10.07.2019 року на суму 150 000 грн 00к., №17098 від 08.08.2019 року на суму 70 000 грн 00к. позивач здійснив передоплату на загальну суму 220 000 грн 00к.

Листом-претензією вих №1275/1 від 02.09.2019 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів та давальницької сировини, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (отриманого відповідачем 09.09.2019).

Відповідно до видаткової накладної на повернення від покупця №79 від 28.08.2019 року позивач повернув давальницьку сировину відповідачу, проте останній (відповідач) кошти отримані як попередня передоплата позивачу не повернув.

Вказана обставина зумовила позивача звернутись з даним позовом до суду.

За наведених обставин, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. п. 1, 2, 7 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи між сторонами укладено Договір №44п про надання послуг з пошиття від 08.02.2019 року, відповідно до якого відповідач надає послуги позивачу по пошиттю продукції (в спірному випадку - чоловічих пальт).

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-903 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами договору оплата здійснюється у безготівковому вигляді на поточний рахунок виконавця протягом 3-х банківських днів після відвантаження готової продукції та надання виконавцем відповідного рахунку-фактури.

На підставі рахунків №8 від 10.07.2019 року та №9 від 22.07.2019 року позивач здійснив передоплату на загальну суму 220 000 грн 00к., про що свідчать платіжні доручення №16957 від 10.07.2019 року на суму 150 000 грн 00к., №17098 від 08.08.2019 року на суму 70 000 грн 00к., копії яких долучені до матеріалів справи.

Тобто, договором не передбачена попередня передоплата, проте вона була здійснена позивачем на підставі усної домовленості між сторонами, як це вбачається з пояснень представника позивача у судовому засіданні.

На виконання умов договору позивач також відвантажив відповідачу давальницьку сировину та матеріали : тканину верху пальтову "Аккорд" арт. 2ВК-13 кол. 245 та кол.248 та всі належні підкладкові і прикладні матеріали й фурнітуру, про що свідчать долучені до матеріалів справи видаткові накладні №529 від 27.06.2019 року, №545 від 16.07.2019 року, №611 від 02.08.2019 року, №612 від 02.08.2019 року, №723 від 14.08.2019 року.

В порушення зобов`язальних відносин відповідач не виконав умови договору щодо пошиття продукції, що спонукало позивача звернутись із вимогою про повернення сировини та коштів.

Вказану вимогу вважає відмовою від договору, про що зазначив в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 653 вказаного вище кодексу встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач фактично погодився з розірванням, бо повернув сировину 28.08.2019 року, про що свідчить видаткова накладна на повернення від покупця №79 від 28.08.2019 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Проте, отримані кошти, як попередня оплата в сумі 220 000 грн 00к. залишились неповернутими.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Станом на день винесення судом рішення, відповідачем доказів надання послуг з пошиття продукції на вказану суму або повернення вказаних грошових коштів суду не подано.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо надання послуг з пошиття продукції та неповернення частини суми передоплати, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 220 000 грн 00 к. попередньої оплати обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 831 грн 78 к. - 3% річних, то суд зазначає наступне.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних в сумі 831 грн 78 к., господарський суд дійшов висновку про правельність їх нарахування(з четвертого дня від дати отримання вимоги про повернення коштів ) та таких, що підлягають задоволенню.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, доведеність їх позивачем та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, з урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору в сумі 3 312 грн 48 к.

Керуючись ст. 11, 509, 525, 526, 614, 615, 665, 901, 903, 907 Цивільного кодексу України, ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст. 73, 74, 77, 129, 178, 202, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" до фізичної особи - підприємця Гошій Володимира Івановича про стягнення заборгованості в сумі 220 831 грн 78 к., з них: 220 000 грн 00 к. - основний борг, 831 грн 78 к. - 3% річних - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гошій Володимира Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Астра Люкс" (вул. Бориславська, 54, м. Київ, 03061, код 19255777) заборгованості в сумі 220 831 грн 78 к. (двісті двадцять тисяч вісімсот тридцять одна гривня сімдесят вісім копійки), з них: 220 000 грн 00 к. (двісті двадцять тисяч ) - основний борг, 831 грн 78 к. (вісімсот тридцять одна гривня сімдесят вісім копійки) - 3% річних та 3312 грн 48к. (три тисячі триста дванадцять гривень сорок вісім копійки) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.02.2020

Суддя Фанда О. М.