ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року Справа №906/962/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г. , суддя Савченко Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19 (суддя Прядко О.В., повний текст рішення складено 25.11.2019 р.)

за позовом Новоград-Волинського міського центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про стягнення 18 919 грн. 50 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.11.2019 р., позов Новоград-Волинського міського центру зайнятості до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення 18919,50грн задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 18919,50 грн. матеріальної шкоди; 1921,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що право на одержання пенсійних виплат ОСОБА_1 судом першої інстанції не досліджувалось аналогічно як і факт чи повідомляла вона Центр зайнятості про обставини отримання права на призначення пенсії в зв`язку з прийняттям рішенням Житомирського адміністративного окружного суду.

Оскільки право на отримання пенсії відповідно до ст.31 Закону №1533 є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю, зокрема, у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

При цьому, положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме на центри зайнятості покладається обов`язок щодо перевірки страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.

Питання повернення незаконно виплачених коштів Центру зайнятості розглядалось Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі за №910/5464/17 від 02.04.2018.

Апелянт вважає, що у разі настання обставин, що зумовлюють припинення виплат по безробіттю, за рішенням суду, що набрало законної сили. Центр зайнятості припиняє його реєстрації із дня встановлення зазначених обставин, а не з дати ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19, запропоновано позивачу надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання скаржнику в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19 буде розглянута без повідомлення учасників справи.

24.01.2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ході апеляційного розгляду даної справи Північно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу перевіривши надану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на обліку у Новоград-Волинському міському центрі зайнятості перебувала громадянка ОСОБА_1., як безробітна, яка на момент звернення із заявами від 23.11.2019 (а.с. 23,25) не належала до категорії зайнятого населення у розумінні ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", у тому числі не отримувала пенсію.

З 23.11.2018 громадянці ОСОБА_1 , було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

08.07.2019 гр. ОСОБА_1 , повідомила Новоград-Волинський міський центр зайнятості, що згідно з ухвалою сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 у справі №240/598/19 було повернуто апеляційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2019, та їй призначено пенсію за віком з 14.11.2018.

Так, Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №240/598/19 визнано протиправним та скасовано рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області від 21.11.2018 №71 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком, зобов`язано Новоград-Волинське об`єднане управління ПФУ в Житомирській області з 14.11.2018 призначити та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком.

Ухвалою сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 у справі №240/598/19 апеляційну скаргу Новоград-Волинського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити пенсію за віком повернуто особі, яка її подала.

Згідно довідки Новоград-Волинського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №297/02-13 від 19.07.2019 (а.с. 26), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком з 14.11.2018.

Реєстрація ОСОБА_1 , безробітною припинена відповідно до п.1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення". Прийняті рішення Новоград-Волинського міського центру зайнятості щодо безробітної ОСОБА_1 . , підтверджені витягом з наказів по Персональній картці №00011 згідно із наказом від 19.07.2019 (а.с.24).

Судом першої інстанції встановлено, що за результатом судового оскарження і визнання адміністративним судом протиправним рішення Новоград-Волинського ОУ ПФУ в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії за віком, ОСОБА_1 , пенсія призначена зворотною датою з 14.11.2018 і підлягала виплаті за минулі періоди включно.

На момент звернення до центру зайнятості 23.11.2018, гр. ОСОБА_1 , не отримувала пенсію в зв`язку з чим не було правових підстав для відмови їй у наданні статусу безробітного, а тому гр. ОСОБА_1 , було призначено та виплачено допомогу по безробіттю.

В результаті неправомірних дій відповідача в частині відмови у призначені пенсії за віком на пільгових умовах гр. ОСОБА_1 , була нарахована та виплачена допомога по безробіттю на загальну суму 18 919,50грн.

25.07.2019 позивачем було направлено відповідачу повідомлення (претензію) №738/01-19 (а.с 29), згідно з якого просив останнього протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання претензії добровільно повернути допомогу по безробіттю виплачену гр. ОСОБА_1 ,

Однак, вище зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

16.09.2019 року Новоград-Волинський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області матеріальної шкоди у розмірі виплаченої фізичній особі допомоги по безробіттю в сумі 18 919,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в наслідок неправомірних дій відповідача несвоєчасно було призначено до виплати пенсію громадянці ОСОБА_1 ,, що призвело до безпідставного здійснення виплат Новоград-Волинським міським центром зайнятості допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 , як особі, яка не мала будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового соціального страхування України на випадок безробіття.

За час перебування на обліку, як безробітної у службі зайнятості гр. ОСОБА_1 , у період з 23.11.2018 до 07.07.2019 отримано допомогу по безробіттю в сумі 18 919,50 грн.

Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків згідно з п. 3. ч. 2 ст. 11 ЦК України є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом даного спору є стягнення із Головного управління ПФУ в Житомирській області заподіяної шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у розмірі суми виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 18919,50 грн. за обставин не призначення їй пенсії за віком.

Згідно з п.18 ч.2 ст.22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абз. "є" пп. 5 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про зайнятість населення" Новоград-Волинський міський центр зайнятості виконує функції територіального органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; виплачує матеріальне забезпечення та надає соціальні послуги, передбачені ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за рахунок коштів Фонду.

Згідно з п.7 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані у встановленому порядку як безробітні особи, мають своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання цією особою своїх обов`язків та зловживань стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З викладеного вбачається, що відповідальність застрахованої особи настає лише у випадку несвоєчасного подання нею інформації про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг або умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними, щодо неповідомлення про існування таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, невизнання ОУ ПФУ в Житомирській області за гр. ОСОБА_1 права на пенсію за віком, призначення пенсії відбувалося у судовому порядку: на підставі рішення адміністративного суду від 26.02.2019 та із вказаної в рішенні дати з 14.11.2018.

Причиною перебування гр. ОСОБА_1 на обліку безробітною та отримання нею допомоги по безробіттю стала обставина непризначення їй ОУ ПФУ в Житомирській області пенсії за вислугу років, неправомірність якої встановлена Житомирським окружним адміністративним судом у рішенні від 26.02.2019 по справі №240/598/19.

Сума завданої шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття вимірюється сумою допомоги по безробіттю, отриманою гр. ОСОБА_1 у період з 23.11.2018 до 07.07.2019 у розмірі 18919,50 грн. за рахунок коштів Фонду.

Виплата допомоги по безробіттю здійснювалася Новоград-Волинським міським центром зайнятості на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення" і така виплата відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 7. ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не здійснювалася б у випадку своєчасного призначення та виплати відповідачем пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Матеріали справи свідчать, що безробітна ОСОБА_1 08.07.2019 року повідомила Новоград-Волинський міський центр зайнятості про те, що їй згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду 08.05.2019р., №240/598/19 залишеного без змін ухвалою сьомого апеляційного адміністративного суду 26.06.2019р., №240/598/19 призначено пенсію за віком з 14.11.2018 року.

На підтвердження зазначеного факту гр. ОСОБА_1 надано довідку Новоград-Волинського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) №297/02-13 від 19.07.2019 року (а.с. 26).

У зв`язку з призначенням пенсії за віком, гр. ОСОБА_1 було знято з обліку як безробітну та припинено виплату допомоги по безробіттю з 07.07.2019 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З вище викладеного вбачається, що обставини протиправної поведінки Відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні гр. ОСОБА_1 про дострокове призначення пенсії за віком, є встановленими та не підлягають доведенню.

У відповідності до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність ограну державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Факт протиправної відмови Новоград-Волинського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області у призначенні пенсії за віком гр. ОСОБА_1 встановлено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2019р. у справі 240/598/19, що набрало законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що про повернення коштів в сумі 18 919,50 грн. прийнято наказ Новоград-Волинського міського центру зайнятості від 23.07.2019 №108 (а.с. 130).

У порядку досудового врегулювання спору позивачем 25.07.2019 надіслано ОУ ПФУ в Житомирській області повідомлення №738/01-19 про повернення коштів на вказаний в повідомленні розрахунковий рахунок (а.с. 29-30).

На дату звернення позивача до господарського суду Житомирської області вказана заборгованість відповідачем на користь позивача не сплачена.

Докази, які б підтверджували сплату відповідачем на користь позивача грошових коштів в сумі 18 919,50 грн. в матеріалах справи відсутні.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду від 05.09.2018 у справі №761/6010/15-ц.

Підставами для стягнення шкоди з органу Пенсійного фонду є:

1) протиправна поведінка, яка не відповідає вимогам закону, полягає у відмові ОУ ПФУ в Житомирській області у призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 , протиправність якої визнана Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/598/19 рішенням від 26.02.2019, що набрало законної сили 25.06.2019.

2) наявність шкоди, що оцінюється сумою витрат Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на виплату допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 з 23.11.2018 до 07.07.2019, права на яку остання не отримала би за умови своєчасного призначення пенсії за віком і перебування у статусі пенсіонера.

3) причинно-наслідковий зв`язок прослідковується в тому, що статус пенсіонера і статус безробітної взаємовиключні за ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення". Статусу пенсіонерки гр. ОСОБА_1 не набула у наслідок протиправної відмови ОУ ПФУ в Житомирській області у призначенні пенсії.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 18 919,50 грн. завданої шкоди, яка складається з виплаченої суми допомоги по безробіттю громадянці ОСОБА_1 за період з 23.11.2018 до 07.07.2019 року.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що заявлена до стягнення сума сплачена позивачем добровільно, без перевірки наявності та/або відсутності страхового випадку, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугою років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Матеріали справи свідчать, що на момент звернення до Новоград-Волинського міського центру зайнятості гр. ОСОБА_1. не належала до категорії зайнятого населення в розумінні ст.43 Закону України "Про зайнятість населення", а також не отримувала пенсію за віком, у зв`язку з чим в позивача не було правових підстав для відмови у наданні гр. ОСОБА_1 статусу безробітної.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 02.04.2018 року у справі №910/5465/17, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки у вказаній постанові досліджувались інші фактичні обставини справи.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 21.11.2019 р. у справі №906/962/19 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №918/619/19 повернути до господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "04" лютого 2020 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.