УХВАЛА

03.02.2020Справа № 910/1135/20
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват УА»

до Nordic Paper Seffle AB

про стягнення 9847,06 євро

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват УА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Nordic Paper Seffle AB про стягнення 9847,06 євро.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства в судах України.

За змістом ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про міжнародне приватне право» правила цього Закону не обмежують дії імперативних норм права України, що регулюють відповідні відносини, незалежно від права, яке підлягає застосуванню.

Так, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача, який є нерезидентом та адреса місцезнаходження якого у Швеції, передоплати за контрактом №1737-2018 від 16.11.2018.

Відповідно до п. 9.2. контракту у випадку якщо сторони не дійдуть згоди, всі спори і суперечки підлягають вирішенню господарським судом в Україні.

Так, подаючи даний позов до Господарського суду міста Києва, позивач посилається на п. 9.2. контракту.

Разом з тим, суд зазначає, що якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, переданий на розгляд спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог глави 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Так, згідно зі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суд зазначає, що за умови, коли відповідачем є особа-нерезидент (яка, за відсутності доказів протилежного, не має на території України місцезнаходження/представництв/філій, нерухомого майна, на яке можна накласти стягнення), а контрактом не визначено конкретний судовий орган, який обирається сторонами для розгляду спорів, що виникають з контракту (стягнення коштів), суд доходить висновку, що в даному випадку визначення в контракті підсудності справи з іноземним елементом (Nordic Paper Seffle AB - відповідач) судам України в жодному разі не свідчить про те, що даний спір підлягає розгляду саме Господарським судом міста Києва (імовірно, позивач подав позов до суду, найбільш територіально наближеного до нього), оскільки переданий на розгляд спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог глави 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності), тобто за місцезнаходженням відповідача, який в даному випадку (як зазначає позивач), знаходиться у Швеції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, даний спір не належить до юрисдикції господарських судів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №910/1135/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват УА» до Nordic Paper Seffle AB про стягнення 9847,06 євро.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева