СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Справа № 922/2893/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Нікіфорова О.О., довіреність № 205 від 19.12.19.,

відповідача - Бабенко О.А. (особисто), паспорт серія НОМЕР_1 від 11.06.96,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.3514) на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2019 (суддя Кухар Н.М., повний текст складено 29.10.2019) у справі №922/2893/19

за позовом Харківського обласного центру зайнятості, м.Харків

до Фізичної особи - підприємця Бабенка Олександра Анатолійовича, с.Соснівка Красноградського району Харківської області

про стягнення 63500 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Харківський обласний центр зайнятості звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Бабенка Олександра Анатолійовича про стягнення наданої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в розмірі 63500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови п.5.8.3, п.5.8.4, п.5.8.10 договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, у зв`язку з чим 21.06.2019 Комісією з реалізації у Харківській області пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб було прийнято рішення про повернення відповідачем отриманої фінансової допомоги в розмірі 63500 грн. Відповідач в добровільному порядку вказану суму грошових коштів не повернув, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.10.2019 у справі №922/2893/19 позов задоволено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції встановив, що відповідач не виконав свої обов`язки, передбачені п.п.5.8.1, 5.8.3, 5.8.4, 5.8.10 договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017 щодо:

- письмового повідомлення Харківського обласного центру зайнятості протягом 3-х робочих днів про виникнення обставин, які можуть впливати на виконання відповідачем зобов`язань за договором;

- щоквартального інформування у письмовій формі комісії про стан провадження підприємницької діяльності у межах пілотного проекту, виконання бізнес-плану та прийняття особистої участі у засіданні;

- прикладання зусиль для розвитку підприємницької діяльності та недопущення її збитковості;

- своєчасної сплати передбачених законодавством України податків, зборів і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вказані обставини, місцевий господарський суд, посилаючись на п.6.2 договору, дійшов висновку про те, що відповідач на підставі рішення Комісії з реалізації у Харківській області пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб від 21.06.2019, повинен повернути позивачу отриману фінансову допомогу в розмірі 63500 грн.

Відповідач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що він не отримував 16.09.2019 ухвалу господарського суду Харківської області від 10.09.2019 про відкриття провадження у цій справі, оскільки знаходився у в цей день в іншому місті, що можуть підтвердити свідки.

Відповідач стверджує, що порушення ним умов п.5.8.4 договору відбулось не з його вини та зумовлено, зокрема, підвищенням Кабінетом Міністрів України розміру податків та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відмовою Управління праці та соціального захисту Красноградської районної державної адміністрації у наданні відповідачу субсидії, підвищенням цін на комунальні послуги.

Як зазначає відповідач, ним було сплачено податки, збори та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 26846,90 грн., однак, позивач, звертаючись до суду з цим позовом, в порушення п.4.3 договору, не врахував вказану суму грошових коштів при розрахунку розміру фінансової допомоги, що підлягає поверненню. Відповідач вважає, що такі дії позивача вводять суд в оману та мають ознаки шахрайства, у зв`язку з чим в апеляційній скарзі просить суд повідомити про ознаки кримінального правопорушення Антикорупційну прокуратуру України та Державне бюро розслідувань України.

Також в апеляційній скарзі відповідач просить суд стягнути з позивача сплачені відповідачем податки, збори та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 26846,90 грн. та втрачену вигоду у розмірі 100000 грн. на підставі ст.225 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні 28.01.2020 відповідач підтримав вказані доводи апеляційної скарги.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує та зазначає, зокрема, про те, що розмір податку та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування залежить від розміру мінімальної заробітної плати, який змінюється щорічно та визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Стосовно відмови відповідачу у наданні субсидії, позивач вказує на те, що рішення про її надання чи відмову у наданні здійснюється відповідно до п.15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива і це рішення може бути оскаржено в суді.

Як зазначає позивач, у разі порушення відповідачем умов договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017, поверненню підлягає сума отриманої фінансової допомоги, без врахування сплачених відповідачем сум податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні 28.01.2020 позивач просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду- без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

В судовому засіданні апеляційного суду 28.01.2020 встановлено, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою (а.с.17,18, 19 зворот), що, в тому числі, підтверджено відповідачем під звукозапис в судовому засіданні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1154 затверджено «Порядок реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб» (далі - Порядок № 1154), яким визначено механізм реалізації пілотного проекту залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до п.3 Порядку №1154, залучення учасників пілотного проекту до роботи здійснюється державною службою зайнятості шляхом, зокрема, надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності.

Згідно п.6 Порядку №1154, з метою вирішення питань надання фінансової допомоги учасникам пілотного проекту в облдержадміністраціях може утворюватися відповідна комісія.

Відбір учасників пілотного проекту проводиться комісією шляхом розгляду бізнес-планів учасників і рекомендацій базових центрів зайнятості, поданих після професійного консультування.

Рішення комісії про надання учасникам пілотного проекту фінансової допомоги оформляється протоколом засідання.

Пунктом 7 Порядку №1154 визначено, що з кожним учасником пілотного проекту, щодо якого комісією прийнято рішення про надання йому фінансової допомоги обласними і відповідними базовими центрами зайнятості та органами соціального захисту населення, укладається чотиристоронній договір, примірна форма якого затверджується Мінсоцполітики.

У договорі обов`язково зазначаються умови, невиконання або неналежне виконання яких може призвести до розірвання його сторонами та повернення учасником пілотного проекту отриманих ним коштів фінансової допомоги.

Матеріали щодо порушення учасником пілотного проекту умов договору збирає та подає на розгляд комісії сторона, яка ініціює розгляд питання.

Рішення про повернення учасником пілотного проекту отриманих ним коштів фінансової допомоги приймає комісія шляхом оформлення протоколу засідання. Протокол є підставою для проведення обласним центром зайнятості претензійно-позовної роботи з повернення коштів.

Відповідно до Порядку №1154, 18.10.2017 Комісією з реалізації у Харківській області пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб прийнято рішення, оформлене протоколом №12 від 18.10.2017 (а.с.34), про надання Бабенку Олександру Анатолійовичу (який має статус внутрішньо переміщеної особи), безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності у розмірі 63500,00 грн. на закупівлю обладнання та матеріалів, відповідно до бізнес-плану.

На підставі вказаного рішення, 01.11.2017 між фізичною особою - підприємцем Бабенком Олександром Анатолійовичем, Харківським обласним центром зайнятості, Красноградським районним центром зайнятості та Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації укладено договір № 2000/09/20-17 про надання учасникам пілотного проекту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності (далі - договір) (а.с.40).

Відповідно до п.1.3 договору, на підставі рішення комісії Харківський обласний центр зайнятості надає ФОП Бабенку О.А. одноразову фінансову допомогу шляхом оплати Харківським обласним центром зайнятості витрат ФОП Бабенка О.А. на закупівлю передбачених його бізнес-планом обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності - вирощування однорічних і дворічних культур.

Розмір фінансової допомоги становить 63500 грн. (п.1.2 договору).

За умовами п.4.1 договору, кошти, перераховані Харківським обласним центром зайнятості як фінансова допомога, повертаються починаючи з 01.02.2020 і мають бути повернуті у строк до 30.09.2020, згідно графіку (додаток №1).

В п.5.8 договору передбачено обов`язки ФОП Бабенка О.А.:

- щоквартально інформувати у письмовій формі комісію про стан провадження підприємницької діяльності у межах пілотного проекту та виконання бізнес-плану (п.5.8.1 договору);

- прикладати зусилля для розвитку підприємницької діяльності та недопущення її збитковості (п.5.8.3 договору);

- своєчасно сплачувати передбачені законодавством України податки, збори і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (п.5.8.4 договору);

-повернути у повному обсязі кошти фінансової допомоги (п.5.8.5 договору).

Відповідно до п.5.1.3 договору, Харківський обласний центр зайнятості має право вимагати від ФОП Бабенка О.А. повернути фінансову допомогу на підставі рішення комісії.

У разі невиконання або неналежного виконання ФОП Бабенком О.А. умов договору та на підставі рішення комісії про повернення коштів фінансової допомоги ФОП Бабенко О.А. повинен повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення комісії (п.6.2 договору).

В п.9.4 договору зазначено, що він може бути розірваний сторонами в разі невиконання або неналежного виконання ФОП Бабенком О.А. своїх обов`язків, передбачених пунктом 5.8 договору.

Згідно п.5.1.3 договору, за наявності підстав, передбачених в п.9.4 договору, Харківський обласний центр зайнятості має право ініціювати розгляд на засіданні комісії питання щодо розірвання цього договору та повернення ФОП Бабенком О.А. отриманих коштів.

Як зазначено в п.10.1 договору, усі правовідносини за цим договором або пов`язані з ним, у тому числі, з припиненням договору, визначення наслідків порушення умов договору, регулюються договором та відповідними нормами чинного законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що між 02.11.2017 між ФОП Ришков В.В. та ФОП Бабенко О.А. укладено договір поставки обладнання № 1912, а саме: мототрактора Скаут Т-15 (фреза), оприскувача для мотоблока 85 л, часникокопалки КЧ-1, часникосаджалки ЧС-2 на загальну суму 63500 грн. (а.с.48-49).

На підставі вказаного договору, рахунку - фактури № 1912 від 02.11.2018 (а.с.50), видаткової накладної № 1912 від 02.11.2017 (а.с.50 зворот), позивач перерахував ФОП Ришкову В.В. грошові кошти в розмірі 63500 грн. за оприскувач для мотоблока, часникокопалку, часникосаджалку та мототрактор, що підтверджується платіжними дорученнями № 47 від 24.11.2017 та № 48 від 24.11.2017 (а.с.51-52).

Таким чином, позивач надав відповідачу фінансову допомогу шляхом оплати витрат останнього на закупівлю обладнання для організації підприємницької діяльності.

В позові позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків, визначених п.5.8 договору та зазначає, зокрема, про те, що останнього разу Бабенко О.А. інформував про стан ведення підприємницької діяльності 03.06.2019 шляхом направлення на адресу Харківського обласного центру зайнятості щоквартальної інформації за період з 01.01.2019 по 31.03.2019, тобто за 1 квартал 2019 року (а.с.99).

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України від 12.06.2019 № 29288/10/20-40-52-02-22, станом на 11.06.2019 за відповідачем обліковується заборгованість щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 9406,26 грн., у тому числі: зі сплати єдиного податку з фізичних осіб - 5833,02 грн та єдиного соціального внеску - 3573,24 грн. (а.с.124).

За результатами перевірки стану виконання ФОП Бабенком О.А. умов договору було встановлена відсутність частини обладнання, придбаного за рахунок коштів безвідсоткової фінансової допомоги, а саме мототрактору Скаут Т-15 (фреза), що зафіксовано в акті Харківського обласного центру зайнятості №2 від 29.08.2018 (а.с.64).

Листом №09-2496/19 від 03.06.2019 Харківський обласний центр зайнятості запросив відповідача прийняти участь у засіданні комісії 21.06.2019 та доповісти про стан провадження підприємницької діяльності.

Вказаний лист отриманий Бабенком О.А. 19.06.2019, про що свідчить відповідна відмітка та особистий підпис відповідача на листі.

21.06.2019 Комісією з реалізації у Харківській області пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб було прийнято рішення про повернення відповідачем отриманої фінансової допомоги в розмірі 63500 грн., у зв`язку із порушенням останнім умов п.5.8.1, п.5.8.3, п.5.8.4, п.5.8.10 договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017 (а.с.125).

Вказане рішення отримано відповідачем 09.07.2019, про що свідчить відповідна відмітка та особистий підпис відповідача на рішенні.

09.07.2019 відповідачу вручено претензію позивача з вимогою у 10-ти денний строк з дати отримання рішення комісії повернути отриману фінансову допомогу в розмірі 63500 грн., що підтверджується відповідною відміткою та підписом відповідача на претензії (а.с.128).

Відповідач в добровільному порядку вимогу позивача не виконав, що стало підставою для звернення останнього до суду з цим позовом про стягнення з відповідача наданої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в сумі 63500 грн.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Частиною 1 ст.188 Господарського кодексу України встановлено, що розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за загальним правилом, встановленим чинним як господарським, так і цивільним законодавством, розірвання господарських та цивільних договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

В п.10.1 укладеного між сторонами договору визначено, що усі правовідносини за цим договором або пов`язані з ним, у тому числі, з припиненням договору, визначення наслідків порушення умов договору, регулюються договором та відповідними нормами чинного законодавства України.

Пунктом 5.1.2 договору передбачено, що за наявності підстав, передбачених в п.9.4 договору, позивач має право ініціювати розгляд на засіданні комісії питання щодо розірвання цього договору та повернення відповідачем отриманих коштів.

В п.9.4 договору зазначено, що він може бути розірваний сторонами в разі невиконання або неналежного виконання ФОП Бабенком О.А. своїх обов`язків, передбачених пунктом 5.8 договору.

Отже, сторони в договорі погодили, що у разі невиконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених п.5.8 договору, позивач має право ініціювати розірвання договору та повернення відповідачем суми отриманої фінансової допомоги шляхом розгляду цих питань на засіданні комісії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, встановивши порушення відповідачем умов п.5.8.1, п.5.8.3, п.5.8.4, п.5.8.10 договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017, на засіданні комісії 21.06.2019 прийняв рішення про повернення відповідачем отриманої ним фінансової допомоги в розмірі 63500 грн.

Втім, на засіданні комісії позивачем не вирішувалося питання щодо розірвання договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017.

Звертаючись до суду з цим позовом про стягнення з відповідача отриманої фінансової допомоги, позивачем не було заявлено вимоги про розірвання договору.

Інших судових рішень про розірвання договору №2000/09/20-17 від 01.11.2017 сторонами суду не надано.

Отже, вказаний договір на теперішній час є діючим і обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 4.1 договору визначено, що фінансова допомога повертається відповідачем починаючи з 01.02.2020 і має бути повернута у строк до 30.09.2020.

Отже, строк виконання відповідачем обов`язку з повернення фінансової допомоги не настав.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про те, що за відсутності факту розірвання укладеного між сторонами договору, вимога позивача про дострокове повернення відповідачем отриманої ним фінансової допомоги в розмірі 63500 грн., є безпідставною.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що він не отримував 16.09.2019 ухвалу господарського суду Харківської області від 10.09.2019 справі №922/2893/19, оскільки знаходився у в цей день в іншому місті, що можуть підтвердити свідки.

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

В матеріалах справи місять поштові повідомлення про вручення відповідачу 16.09.2019 ухвали господарського суду Харківської області від 10.09.2019 про відкриття провадження цій справі (а.с.149) та вручення йому 07.10.2019 ухвали суду від 01.10.2019 про відкладення розгляду справи на 24.10.2019 (а.с.150).

Посилання відповідача на те, що він не міг отримати вказані ухвали суду першої інстанції, оскільки знаходився в іншому місті, не підтверджені документально, у зв`язку з чим не приймаються судом.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними.

Відповідач вважає, що при розрахунку ціни позову позивач, в порушення п.4.3 договору, не врахував сплату відповідачем податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 26846,90 грн.

Такі дії позивача, на думку відповідача, вводять суд в оману та мають ознаки шахрайства, у зв`язку з чим в апеляційній скарзі просить суд повідомити про ознаки кримінального правопорушення Антикорупційну прокуратуру України та Державне бюро розслідувань України.

Судова колегія зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено направлення судом повідомлень органам досудового розслідування.

Доводи відповідача про неврахування позивачем при розрахунку ціни позову суму сплачених ним податків та інших обов`язкових платежів є його запереченнями проти позову, які з урахуванням принципу змагальності сторін, повинні доводитися ним під час розгляду справи.

Порушень законодавства в діяльності позивача з питань, вказаних відповідачем в клопотанні, при вирішенні спору судом не виявлено.

Враховуючи наведене, судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання відповідача.

Також в апеляційній скарзі відповідач просить суд стягнути з позивача сплачені відповідачем податки, збори та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 26846,90 грн. та втрачену вигоду у розмірі 100000 грн. на підставі ст.225 Господарського кодексу України.

Судова колегія зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не було заявлено зустрічний позов із вказаними вимогами.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права сторін заявляти позовні вимоги на стадії апеляційного провадження.

Враховуючи, що вимоги, які заявляє відповідач в апеляційній скарзі не були предметом позову у цій справі, вони не підлягають розгляду апеляційним судом.

З огляду на те, що господарським судом Харківської області при розгляді справи, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2019 у справі №922/2893/19 з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.4 ч.1 ст.277, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2019 року у справі №922/2893/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.02.2020р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота