ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" лютого 2020 р. м. Київ

Справа № 911/4285/16

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

за участі секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про покладення на Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО ТАЙС до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп, Приватного підприємства Агрофірма Агросвіт про стягнення заборгованості, на підставі виданих наказів від 13.03.2017 №911/4285/16 за участю представників від:

позивача (стягувача) не з`явилися;

відповідача (боржника) не з`явився;

органу ДВС не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2017 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (далі ТОВ Компанія Ніко-Тайс) до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп (далі ТОВ ПК Трейдсервісгруп), Приватного підприємства Агрофірма Агросвіт (далі ПП Агрофірма Агросвіт) задоволено. Відповідно до рішення суду стягнуто:

- солідарно з ПП Агрофірма Агросвіт та ТОВ ПК Трейдсервісгруп на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс" 5000,00грн пені;

- з ПП Агрофірма Агросвіт на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс 37 301,60грн пені, 6 769,42грн штрафу, 6 390,78грн - 3% річних, 25 629,11грн інфляційних втрат, 1501,28грн витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 1 501,28грн судового збору;

- стягнуто з ТОВ ПК Трейдсервісгруп на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс 98,72грн витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, та 98,72грн судового збору (т.1 а.с.99-106).

На примусове виконання відповідного рішення 13.03.2017 видано накази (т.1 а.с. 112-115).

08.01.2020 до Господарського суду Київської області від ТОВ Компанія Ніко-Тайс надійшла скарга №30-7/12 від 30.12.2019 на бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, орган ДВС) у виконавчих провадженнях за №№ 53646152, 53646030 щодо виконання рішення у даній справі на підставі виданих наказів (т.4 а.с.1-9).

За результатами автоматизованого розподілу, 08.01.2020 скарга передана на розгляд судді Господарського суду Київської області Ейвазовій А.Р. (т.4 а.с.31).

Ухвалою суду від 20.01.2020 скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 30.12.2019 №30-7/12 на бездіяльність Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області задоволено частково (т.4 а.с.46-59).

27.01.2020 від ТОВ Компанія Ніко-Тайс надійшла заява №25-1/01 від 25.01.2020 про покладення на Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4250грн

Подана заява мотивована тим, що скаржник ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» понесла витрати на оплату послуг адвоката, у зв`язку з підготовкою, поданням та розглядом відповідної скарги (т.4 а.с.51-66).

Ухвалою суду від 27.01.2020 розгляд відповідної заяви призначено на 15:00 05.02.2020 (т.4 а.с.85-86).

В судове засідання 27.01.2020 боржник, стягувач та орган ДВС не з`явилися. При цьому, стягувач у відповідній заяви просив розглядати його заяву за відсутності представника; боржник та орган ДВС про причини неявки суд не повідомили.

Про день, час і місце засідання суду боржник, стягував та орган ДВС повідомлені шляхом направлення копії ухвали від 27.01.2020, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень (т.4 а.с.93-107); органу ДВС відповідна ухвала суду направлена також електронною поштою (т.4 а.с.86, зворот).

Зважаючи на те, що неявка учасників справи, яких повідомлено про день, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви, судом здійснено її розгляд за відсутності учасників справи.

03.02.2020 від Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надійшло клопотання про зупинення розгляду поданої скаржником зави про покладення судових витрат до прийняття рішення апеляційною інстанцією щодо скарги органу ДВС на ухвала суду від 20.01.2020, яка прийнята за результатами розгляду скарги скаржника на бездіяльність органу ДВС.

У задоволенні відповідного клопотання суд відмовляє, оскільки на момент розгляду відповідної заяви, скарга органу ДВС на ухвалу суду від 20.01.2020 не прийнята судом апеляційної інстанції до розгляду.

Окрім того, в силу пп.17.11 п.17 Перехідних положень ГПК України, подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

Як визначено пп.17.10 п.17 Перехідних положень ГПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6 - 8, 10, 12 - 14, 17 - 21, 31 - 33 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали; в інших випадках - до суду апеляційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги; у разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Отже, у випадку подання апеляційної скарги на ухвали суду за результатами розгляду скарги на дії органу ДВС (п.25 ч.1 ст.255 ГПК України), до суду апеляційної інстанції направляють копії матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд вважає, що відповідна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подану скаржником скаргу на бездіяльність органу ДВС суд задовольнив частково.

В силу ст.344 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Питання щодо судових витрат не вирішувалось при прийнятті ухвали за результатами розгляду скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», зважаючи на не подання скаржником доказів понесення судових витрат.

Так, звертаючись до суду з скаргою на бездіяльність органу ДВС, стягувач ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у поданій скарзі вказувало, що додатково змушено буде понести витрати, пов`язані з розглядом відповідної скарги, об`єм, розмір та обсяг котрих визначити на момент подання скарги неможливо, адже невідомо коли скарга буде розглянута та який розмір витрат змушений буде додатково понести скаржник. При цьому, товариство просило врахувати, що орієнтовний розмір судових витрат не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону та/або Радами адвокатів регіону, найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

У заяві від 25.01.2020 скаржник вказує, що фактично поніс витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 4250грн, у зв`язку з розглядом скарги. При цьому, скаржник додає до відповідної заяви на підтвердження понесення витрат: копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Грищенко О.М., витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України від 20.09.2013; договір №13-09-2019 від 13.09.2019, укладений між ним та адвокатом Грищенко О.М. про надання адвокатських послуг (правової допомоги); акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 24.01.2020 на суму 4250грн; квитанції від 25.01.2020 №0.0..1 на суму 650грн та дублікат квитанції від 28.12.2019 №0.0..1 на суму 3600грн щодо оплати за надання правової допомоги (адвокатських послуг) згідно договору №13-09-2019 від 13.09.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В силу чч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Отже, відповідна норма визначає обов`язок сторони подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у першій заяві по суті. Перелік заяв по суті визначений ч.2 ст.161 ГПК України, до якого не входить скарга на дії/бездіяльність органу ДВС під час виконання судового рішення на підставі виданого виконавчого документа. Разом з тим, оскільки порядок відшкодування судових витрат під час розгляду скарги на дії органу ДВС детально не визначений у розділі УІ ГПК України, яка регулює порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а виконання рішення є стадією судового процесу, суд вважає за необхідне застосовувати загальні норми, визначені главою 8 розділу 1 ГПК України.

У відповідній скарзі на бездіяльність органу ДВС ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не зазначило попереднього орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, обмежившись посиланням на те, що розмір судових витрат не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону та/або Радами адвокатів регіону, найближчого до місця надання послуг (виконання робіт), вказуючи, що такий обсяг, об`єм та вид витрат неможливо визначити заздалегідь, оскільки невідомо коли буде розглянута скарга. Однак, таке посилання по суті не є орієнтовним розрахунком відповідних витрат, оскільки не містить визначення якого розміру витрати скаржник планує понести у зв`язку із розглядом відповідної скарги. При цьому, з поданих документів вбачається, що більшу частину відповідних витрат скаржник поніс ще до подання скарги 28.12.2019, отже, не був позбавлений можливості орієнтовно визначитись щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу ще при поданні скарги.

Не зазначення у першій заяві по суті орієнтованого розміру судових витрат, які планує понести сторона, фактично може сприяти штучному збільшенню таких витрат в залежності від результату розгляду відповідних вимог сторони.

В силу ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В силу ч.ч.6,7 ст.129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Отже, із змісту наведених вище норм ГПК у сукупності вбачається, що орієнтовний розрахунок судових витрат подається із першою заявою по суті, а докази на їх підтвердження можуть подаватись після ухвалення судового рішення за умови заявлення про це у встановлений строк до закінчення розгляду; відшкодування судом здійснюється із урахуванням попередньо заявленої суми судових витрат.

В силу ч.2 ст.124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи те, що ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» фактично не подала попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат, які вона понесла та очікує понести, суд у задоволенні поданої заяви відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123-124,126,129, 233-234,244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про покладення на Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4250грн

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 07.02.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова