ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Справа№ 911/1735/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод"

на рішення господарського суду Київської області від 04.09.2019 р. (повний текст складено 13.09.2019 р.)

у справі № 911/1735/19 (суддя - Мальована Л.Я.)

за позовом комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа"

до публічного акціонерного товариства "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод"

про стягнення 7 607,32 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж "Бориспільтепломережа" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод" про стягнення 7 607,32 грн. заборгованості, яка виникла у зв`язку з несплатою відповідачем використаної теплової енергії за договором № 123/227 від 01.01.2008 р.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2019 р. у справі № 911/1735/19 позов задоволено повністю: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод" на користь комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" 7 607,32 грн. заборгованості та 1 921,00 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що сума боргу в розмірі 7 607,32 грн. за споживання відповідачем теплової енергії за січень 2018 року - квітень 2019 року підтверджується належними доказами і ним документально не спростована.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, приватне акціонерне товариство "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на відсутність доказів направлення йому актів здачі-прийняття робіт та рахунків за заявлений у позові період, а також на письмову відмову від договору про постачання та споживання теплової енергії, яка 21.09.2018 р. була направлена позивачу, у зв`язку з неналежністю приміщення за адресою: вул. Івана Франка, 5, кв. 1 у м. Бориспіль апелянту, тож скаржник стверджував, що вимоги позову не підлягали задоволенню, а обставини справи були неналежним чином з`ясовані судом першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.12.2019 р.

12.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 р. оголошено перерву до 22.01.2020 р.

28.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 22.01.2020 р. представник відповідача вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце. За висновками суду неявка позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2008 р. між комунальним підприємством теплових мереж "Бориспільтепломережа" (теплопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод" (споживач) укладено договір на постачання та споживання теплової енергії № 123/227 (договір), відповідно до умов якого теплопостачальна організація зобов`язалась забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії до квартири № 1 у будинку 5 по вул. Франка у м. Бориспіль, Київська обл.

Згідно з п. 2.2.1 договору споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки з теплопостачальною організацією за використану теплову енергію.

На виконання умов договору теплопостачальна організація поставила споживачу теплову енергію на суму 7 607,32 грн. за період січень 2018 р. - квітень 2019 р., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: № 00АВ-000237 від 31.01.2018 р.; № 00АВ-000713 від 28.02.2018 р.; № 00АВ-001191 від 31.03.2018 р.; № 00АВ-001450 від 10.04.2018 р.; № 00АВ-001675 від 31.07.2018 р.; № 00АВ-001735 від 31.10.2018 р.; № 00АВ-002149 від 30.11.2018 р.; № 00АВ-002862 від 31.12.2018 р.; № 00АВ-000071 від 31.01.2019 р.; № 00АВ-000625 від 28.02.2019 р.; № 00АВ-001188 від 31.03.2019 р.; № 00АВ-001351 від 15.04.2019 р. Також теплопостачальною організацією були виставлені споживачу рахунки фактури.

Відповідно до опису вкладення у цінний лист та поштової квитанції, вказані документи відправлені споживачу супровідним листом № 06-21/29 від 04.07.2019 р.

У зв`язку з несплатою споживачем заборгованості за теплову енергію позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Заперечуючи обов`язок сплачувати вартість теплової енергії і звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач вказував, що повідомив теплопостачальну організацію 21.09.2018 р. про те, що об`єкт, до якого постачається теплоенергія, споживачу не належить і користування ним не здійснюється, а отже теплова енергія не споживається, внаслідок чого він в односторонньому порядку відмовився від договору. До того ж, вказував відповідач, об`єкт теплопостачання не увійшов до статутного фонду відповідача під час приватизації, але перебуває у нього на балансі.

Відхиляючи доводи відповідача про припинення дії договору з 21.09.2018 р., суд першої інстанції зазначив, що одностороннє розірвання договору не припиняє обов`язок споживача оплатити вартість поставленої відповідачу і спожитої ним теплової енергії, якщо не доведено, що об`єкт, до якого поставляється теплоенергія, не передано іншій особі. При цьому суд першої інстанції послався на п. 2.2.9 договору.

Відповідно до п. 2.2.9 договору споживач зобов`язаний повідомити теплопостачальну організацію про передачу об`єктів теплопостачання на баланс іншої організації відповідним підтвердженням, оформленим двома підписами - осіб, які здали та прийняли даний об`єкт з зазначенням реквізитів споживача, в 5 - денний термін. Нарахування оплати споживачу по цьому договору завершується з дати одержання теплопостачальною організацією вищезазначених документів.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитися, адже поставка теплоенергії здійснюється через приєднану мережу на оплатній основі.

Особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу визначаються параграфом 5 глави 54 підрозділу 1 розділу ІІІ Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова споживача/абонента від договору постачання не звільняє споживача від оплати, якщо ним не подано доказів того, що об`єкт, який забезпечується за плату енергетичними чи тепловими ресурсами через приєднану мережу, вибув з володіння чи користування споживача.

З матеріалів справи не випливає того, що квартира № 1 у будинку 5 по вул. Франка у м. Бориспіль, Київська обл. вибула з володіння чи користування відповідача.

Розділом 3 договору сторонами погоджено порядок розрахунку за теплову енергію, а саме: розрахунковим періодом є календарний місяць; при відсутності у споживача приладів обліку теплової енергії розрахунки за надані послуги по договору проводяться розрахунковим методом за тарифами, розрахованими теплопостачальною організацією та затверджені виконкомом бориспільської міської ради. При зміні тарифів, нові тарифи обов`язкові для обох сторін даного договору з моменту їх введення; на момент початку опалювального сезону, споживач зобов`язаний провести авансовий платіж у розмірі 100 % місячної плати за теплову енергію; розрахунки з теплопостачальною організацією за використану теплову енергію проводяться у два етапи: авансовий платіж до 1 числа розрахункового місяця, у розмірі обов`язкового щомісячного платежу згідно додатку № 2 до договору; остаточний розрахунок за використану теплову енергію проводиться до 15 числа місяця слідуючого за розрахунковим місяцем згідно рахунку, що виписуються теплопостачальною організацією споживачеві для оплати на протязі 3 днів з моменту отримання платіжних документів; акт виконаних робіт споживач на протязі 3-х днів з моменту отримання підписує і повертає теплопостачальній організації; для здійснення контролю за проведенням взаєморозрахунків між сторонами, в кінці кожного кварталу сторони підписуються акт звірки взаєморозрахунків.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статтей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, теплопостачальною організацією здійснено постачання теплової енергії на суму 7 607,32 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2018 р. - квітень 2019 р., які разом із рахунками про оплату були надіслані відповідачу на його юридичну адресу.

Доводи апелянта стосовно відсутності доказів відправлення вказаних документів спростовуються наявними у матеріалах справи фіскальним чеком від 04.07.2019 р., описом та реєстром поштового відправлення від 04.07.2019 р. за номером відправлення № 159.

Таким чином, з урахуванням відсутності будь-яких зауважень з боку відповідача щодо наданих послуг, місцевий господарський суд правомірно встановив, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з теплової енергії за період з січня 2018 року по квітень 2019 року є погодженими, а надані послуги позивачем відповідачу є прийнятими. Оскільки на момент розгляду спору господарським судом борг відповідачем не сплачено, заперечень щодо розміру заборгованості матеріали справи не містять - висновки суду першої інстанції про задоволення позову є вірними.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду Київської області, отже підстав для скасування або зміни рішення від 04.09.2019 р. у справі № 911/1735/19 не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Бориспільський експериментальний комбікормовий завод" на рішення господарського суду Київської області від 04.09.2019 р. у справі № 911/1735/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 04.09.2019 р. у справі № 911/1735/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/1735/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.02.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова