ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.01.2020р. Справа №905/2177/19

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, 108, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» (87502, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Волгоградська, 24, )

про стягнення 27600 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс», м.Маріуполь про стягнення штрафу за невірно зазначений код вантажоодержувача в сумі 27600 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про код вантажоодержувача, вказана Товариством з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» у накладній №33461625, не відповідала дійсності. Факт неправильного зазначення відправником коду одержувача був засвідчений актом загальної форми №1220 від 25.05.2019р., з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 27600 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2019р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2177/19, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, відповідач про відкриття провадження у справі №905/2177/19 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №762.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

В силу норм ч.2 ст.306 Господарського кодексу України суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За змістом ч.5 ст.307 вказаного кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.6 п.1.2, п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з п.2.1 Правил на вантажовідправника покладається обов`язок заповнити відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема, графа 4 «одержувач» заповнюється у порядку, передбаченому для графи «відправник». Відправником може бути одна юридична або фізична особа; відомості щодо відправника: найменування (прізвище, ім`я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти; країна вказується у разі відправки вантажу з-за кордону (імпорт).

Як свідчать матеріали справи, 19.05.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» зі станції Жмеринка Південно-західної залізниці на станцію Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці за залізничною накладною №33461625 був скерований залізничний вагон №58782632 (порожній), який перевозився на вісях та слідував на ремонт або з ремонту. Вантажоодержувачем за цією накладною було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» (; 87502, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Волгоградська, 24, код 1650) (п.п.4, 5 накладної №33461625).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ч.1 ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як свідчать матеріали справи, під час прибуття вагону №58782632 на станцію призначення, працівниками залізниці встановлено невірне зазначення відправником коду, найменування та адреси отримувача вантажу, про що складено акт загальної форми №1220 від 25.05.2019р.

За змістом телеграми №77 від 25.05.2019р. станції призначення повідомлено станцію відправлення про відсутність по станції Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці визначеного у перевізному документі №33461625 одержувача вантажу (Товариство з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс», код 1650).

У відповідь на вказане звернення, станція Жмеринка Південно-західної залізниці повідомила станцію призначення, що одержувачем вантажу є Акціонерне товариство «Дніпроазот» (код 8214, ; 51909, м.Кам`янське, вул.С.Х.Горобця, буд.1) (телеграма №129 від 05.06.2019р.).

Відтак, враховуючи наведене, з огляду на те, що відправником вантажу не було відшкодовано залізниці штраф у розмірі 27600 грн за неправильно зазначені у накладній №33461625 відомості вантажоодержувача, на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до суду з розглядуваним позовом.

Згідно з ч.1 ст.309 Господарського кодексу України вантажовідправник має право в порядку, встановленому транспортними кодексами чи статутами, одержати назад зданий до перевезення вантаж до його відправлення, замінити вказаного в перевізному документі одержувача вантажу (до його видачі адресату), розпорядитися вантажем у разі неприйняття його одержувачем чи неможливості видачі вантажу одержувачу.

За приписами ст.43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. Заява про зміну вантажоодержувача подається начальнику станції відправлення з доданням вантажної квитанції. У разі неможливості подання вантажної квитанції відправник подає копію письмового або телеграфного повідомлення на адресу першого вантажоодержувача про таку зміну. Залізниця виконує розпорядження відправника лише у тому випадку, якщо вантаж не видано одержувачу.

Таким чином, для зміни вантажоодержувача саме на вантажовідправника покладено обов`язок звернення до начальника станції відправлення з відповідною заявою.

За змістом п.36 Правил видачі вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, зміна одержувача вантажу на станції призначення здійснюється згідно із статтею 43 Статуту після одержання телеграфного повідомлення станції відправлення, якщо вантаж не видано одержувачу, зазначеному в накладній.

Зміна одержувача здійснюється станцією призначення шляхом внесення в накладну найменування (прізвища, імені та по батькові) нового одержувача. Зміна проводиться так, щоб можна було визначити відомості про першого вантажоодержувача. Зміна засвідчується станцією, яка здійснює цю зміну, із зазначенням документа, згідно з яким проведено зміну. Документ, на підставі якого змінено одержувача, зберігається на станції, яка здійснила зміну одержувача.

Як свідчать матеріали справи, після прибуття вагону на станцію призначення саме залізниця виявила відсутність на станції Запоріжжя-Кам`янець Придніпровської залізниці одержувача вантажу, зазначеного у накладній, та повідомила станцію відправлення про наведені обставини.

Водночас, матеріали розглядуваного позову не свідчать про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» вчинялись будь-які дії для зміни вантажоодержувача до того, як залізницею було виявлено неправильність заповнення відправником перевізного документа у відповідній частині.

Як зазначалось, саме на відправника покладено обов`язок щодо перевірки відомостей внесених до залізничної накладної, в тому числі, даних щодо одержувача вантажу, внаслідок чого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» мало можливість перевірити внесені останнім дані у перевізний документ, а у разі виявлення невідповідностей до прийняття до перевезення можливість заповнити перевізний документ самостійно у паперовій формі або відкликати перевізний документ для коригування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України неправильність заповнення відправником (відповідачем) розділу 4 накладної №33461625.

За приписами п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній код та адресу одержувача вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

За змістом накладної №33461625, провізна плата за спірним перевезенням складала 5520 грн, внаслідок чого, як вірно розрахував позивач, сума штрафу становить 27600 грн (5520 грн * 5).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» про стягнення 27600 грн є правомірним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1921 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марторгсервіс» (87502, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Волгоградська, 24, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, 108, ) штраф за невірно зазначений код вантажоодержувача у розмірі 27600 грн, а також судовий збір в сумі 1921 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 31.01.2020р.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця