ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 920/18/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенця В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Черненка О.В.

за участю представників:

Позивача: Верхацький І.В.

Відповідача: Довганюк Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019

(головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.)

та рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2019

(головуючий суддя Коваленко О.В., судді Резніченко О.Ю., Джепа Ю.А.)

у справі № 920/18/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

про стягнення 1 650 304,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з відпусткою судді Вронської Г.О. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.01.2020, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

2. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК""Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" (далі - ПАТ "Сумиобленерго" ) про стягнення 1 650 304,70 грн заборгованості, з якої: 1 000 000,00 грн. заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000, 157 150,68 грн - 6% річних, 493 154,02 грн - інфляційних втрат.

3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є законним держателем простого векселя №43 від 04.05.2000 на суму 1 000 000,00 грн, виданого відповідачем, а відповідач, як векселедавець, зобов`язаний здійснити на користь позивача платіж за зазначеним векселем з огляду на настання строку платежу за ним. Однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань та платіж за вказаним векселем не здійснив.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа розглядалась судами неодноразово.

4. Після скасування постановою Верховного Суду від 06.11.2018 рішення Господарського суду Сумської області від 22.03.2018 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2018, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. При новому розгляді справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 11.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Сумиобленерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 1 000 000,00 грн. заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000. Закрито провадження у справі № 920/18/18 в частині стягнення з ПАТ "Сумиобленерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 6% річних у розмірі 157 150,68 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

6. Приймаючи судове рішення у справі суди посилались на те, що:

- наявне порушене право позивача, незважаючи на реалізацію позасудового захисту цього права, оскільки, станом на момент звернення позивача до суду відповідач не виконав свої зобов`язання зі сплати заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000 ні в добровільному, ні в примусовому порядку;

- враховуючи факт порушення відповідачем строків платежу, позивач, як держатель векселя №43 від 04.05.2000, має право відповідно до вимог вексельного законодавства вимагати від відповідача, як векселедавця, стягнення плати за зазначеним векселем та відсотків на суму векселя в розмірі 6%;

- оскільки відповідач сплатив суму нарахованих відсотків у розмірі 157 150,68 грн, тому у цій частині відсутній предмет спору та провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов`язання, тому норми статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягають застосуванню до даних правовідносин і позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги

7. АТ НАК "Нафтогаз України" не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення в частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 493 154,02 грн та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

8. У касаційній скарзі АТ "НАК""Нафтогаз України" зазначає, що:

- судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, статтю 625 ЦК України, ст. 4 Конвенції про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, ст.ст. 38, 43 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст.ст. 7, 73, 86, 236 ГПК України;

- в оскаржуваних судових рішеннях не враховано жодного аргументу, доводу чи доказу позивача, не зазначено мотивів такого неврахування, що призвело до прийняття неправильних та незаконних рішень;

- оскільки зобов`язання за спірним векселем є грошовим, то на вимогу кредитора застосування статті 625 ЦК України до спірних правовідносин є обов`язковим. Тому, на думку скаржника, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат за спірним векселем у даній справі є законною та обґрунтованою.

9. ПАТ "Сумиобленерго" також звернулось з касаційною скаргою, в якій не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову та закриття провадження у справі, посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1 000 000, 00 грн боргу та закриття провадження у справі в частині 157 150,68 грн 6% річних та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у позові.

10. Касаційна скарга ПАТ "Сумиобленерго" мотивована тим, що:

- судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме, статті 15, 16 ЦК України, статтю 20 Господарського кодексу України (далі - ГК україни), статті 34, 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст.ст. 4, 13, 14, 74, 77, 80, 81 ГПК України;

- судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що пред`явлення векселедержателем векселя до оплати не відбулося, оскільки відповідачу направлялась копія векселя. Тому, відповідачем не було порушено строк платежу за векселем і, відповідно, у позивача відсутнє право вимоги сплати за векселем та 6% річних;

- суд першої інстанції, у порушення основних засад господарського судочинства, як змагальність та диспозитивність, почав самостійно збирати докази у справі на користь позивача;

11. ПАТ "Сумиобленерго" подало відзив на касаційну скаргу АТ " НАК "Нафтогаз України", в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані АТ "НАК""Нафтогаз України" судові рішення в цій частині без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 24.04.2000 між Українським кредитним банком (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк") (Банк) та ПАТ "НАК"Нафтогаз України" (Підприємство) було укладено договір № Т-102/042000 (далі - Договір).

13. У пункті 1.1 Договору сторони погодили здійснити обмін рівноцінних цінних паперів, а саме: векселів, зазначених у статті 2 цього договору, на умовах, визначених цим договором.

14. Відповідно до пункту 2.1 Договору Банк зобов`язується передати Підприємству у власність векселі, перелік яких зазначений у додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору, загальною номінальною вартістю 66 715 946,15 грн. Векселі передаються з бланковим індосаментом протягом 10 банківських днів з моменту укладення цього договору.

15. Згідно пунктів 46-53 додатку № 1 до Договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підлягав передачі в тому числі і простий вексель № 43.

16. На виконання умов Договору Банк передав, а Підприємство прийняло, зокрема, вексель № 43 , емітований Відкритим акціонерним товариством "Сумиобленерго" (перейменоване на ПАТ "Сумиобленерго"), номінальною вартістю 1 000 000,00 грн, дата випуску 04.05.2000, із зобов`язанням заплатити проти цього векселя Банку чи його наказу суму у розмірі 1 000 000,00 грн за пред`явленням, але не раніше 01.01.2015, що підтверджується додатком №1 до Договору та актом приймання-передачі векселів від 04.05.2000 до Договору.

17. АТ "НАК"Нафтогаз України" є законним держателем простого векселя № 43 на суму 1 000 000,00 грн, випущеного ПАТ "Сумиобленерго", зі строком платежу - по пред`явленню, але не раніше 01.01.2015. За простим векселем № 43 ПАТ "Сумиобленерго" зобов`язалося заплатити проти цього векселя ПАТ "Акцент-Банк", чи його наказу 1 000 000,00 грн.

18. ПАТ "Акцент-Банк" на звороті векселя проставлено бланковий індосамент на пред`явника "Платити наказу: без обороту на мене", який підписаний головою правління, головним бухгалтером та скріплений печаткою.

19. 13.03.2015 ПАТ "НАК"Нафтогаз України" звернулося до ПАТ "Сумиобленерго" з листом № 26-1847/1.2-15 від 13.03.2015, в якому просило оплатити векселі, у тому числі і простий вексель №43, до 12-00 години 19.03.2015. У листі зазначено, що у разі неоплати векселів відповідно до чинного законодавства по векселях буде вчинено протест у неплатежі.

20. ПАТ "Сумиобленерго" не здійснило оплату векселя №43, у зв`язку з чим, 19.03.2015, ПАТ "НАК"Нафтогаз України" звернулося до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу з листом № 26-2003/1.2-15 про опротестування вказаного вище векселя у неплатежі.

21. 25.03.2015 приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. направила ПАТ "Сумиобленерго" телеграму-вимогу з пропозицією до 12-ї години 26.03.2015 здійснити оплату, в тому числі вказаного вище векселя або повідомити нотаріуса про відмову вчинити такі дії.

22. Розпискою від 26.03.2015 про передачу векселів для опротестування приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. отримала, в тому числі і вексель №43 на суму 1 000 000,00 грн.

23. У зв`язку з невиконанням вказаної вимоги ПАТ "Сумиобленерго", приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. 26.03.2015 видано протест про неоплату вказаного вище векселя (зареєстровано в реєстрі № 981).

24. Актом приймання-передачі від 26.03.2015 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. передано ПАТ "НАК"Нафтогаз України", в тому числі вищезазначений вексель та протест про неоплату векселя.

25. 31.03.2015 ПАТ "НАК"Нафтогаз України" звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сидоренко А.В. з листом № 26-2333/1.2-15 про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, в тому числі за вказаним векселем на суму 1 000 000,00 грн.

26. 01.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренко А.В. видано виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 499) про стягнення з ПАТ "Сумиобленерго" заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000 на суму 1 000 000,00 грн, який було пред`явлено до виконання до державної виконавчої служби та за яким державною виконавчою службою Сумського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 47271175.

27. Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надіслав на адресу Господарського суду Сумської області оригінал простого векселя № 43 від 04.05.2000 та оригінал виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сидоренко Андрія Васильовича №499 від 01.04.2015, копії матеріалів виконавчого провадження №47271175, які були долучені до матеріалів справи.

28. Згідно з матеріалами виконавчого провадження №47271175 з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сидоренко Андрія Васильовича №499 від 01.04.2015 про стягнення з ПАТ "Сумиобленерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" несплаченої в строк заборгованості за простим векселем №№43 від 04.05.2000, стягнення за виконавчим написом не здійснювалось, відповідно до постанови старшого державного виконавця Турчин Ю.С. відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 30.04.2015 виконавче провадження зупинене на підставі ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2015 про забезпечення позову у справі № 818/1437/15.

29. Станом на момент звернення до суду з даним позовом ПАТ "Сумиобленерго" не виконало своїх зобов`язання зі сплати заборгованості по векселю № 43 ні в добровільному, ні в примусовому порядку.

30. Виконавче провадження №47271175 зупинено з квітня 2015 та будь-яких виконавчих дій (окрім накладення арешту на нерухоме майно боржника) під час виконання виконавчого напису нотаріуса №499 від 01.04.2015 не вчинялось та виконання зазначеного виконавчого документу не відбулось.

31. ПАТ "Сумиобленерго" подано до суду першої інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи доказів перерахування ним позивачу 157 150,68 грн 6% річних та у зв`язку з визнанням відповідачем факту сплати цієї суми, саме як нарахованих відсотків у розмірі 157 150,68 грн, просив закрити провадження у справі в цій частині.

32. Однак, борг за векселем № 43 не був погашений ПАТ "Сумиобленерго", у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з цим позовом про стягнення з ПАТ "Сумиобленерго" 1 000 000,00 грн заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000, 157 150,68 грн - 6 % та 493 154,02 грн інфляційних втрат.

Позиція Верховного Суду

33. Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи та відзив на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

34. Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (надалі - Уніфікований закон), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930), а також Законами України "Про обіг векселів в Україні", "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", "Про приєднання України до Женевської Конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

35. Відповідно до статті 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

36. До простого векселя також застосовуються такі положення: положення, які стосуються переказного векселя, який підлягає оплаті за адресою третьої особи або у місцевості, іншій, ніж місце проживання трасата (статті 4 і 27); застереження про відсотки (стаття 5); розбіжності щодо суми, яка підлягає оплаті (стаття 6); наслідки підпису відповідно до умов, зазначених у статті 7; наслідки підпису особи, яка діє без повноважень або з перевищенням своїх повноважень (стаття 8); і положення, які стосуються бланкового переказного векселя (стаття 10).

37. Згідно з частиною 1 статті 16 Уніфікованого закону власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим.

38. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є законним векселедержателем векселя № 43 від 04.05.2000 на суму 1 000 000,00 грн.

39. Пунктами 1, 2 частини 1 статті 48 Уніфікованого закону передбачено, що держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу.

40. Згідно пункту 5 статті 2 Закону України "Про обіг векселів в Україні" відсотки, про які йдеться у пункті 2 статті 48 і пункті 2 статті 49 Уніфікованого закону, на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову і від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову, відповідно.

41. З аналізу наведених положень законодавства можна дійти висновку, що нарахування відсотків на підставі пункту 2 частини 1 статті 48 Уніфікованого закону здійснюється з дня, наступного за тим, який визначено для здійснення платежу, і припиняється в день, коли векселедержатель фактично отримав платіж від особи, до якої пред`явив позов, чи від іншої зобов`язаної за векселем особи, незалежно від того, чи було раніше ухвалено судове рішення про стягнення цих сум.

42. Початок строку нарахування спірних відсотків пов`язується з днем настання строку платежу.

43. Відповідно до статті 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні, тобто в день його належного пред`явлення до платежу.

44. Статтею 76 Уніфікованого закону передбачено, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця.

45. Необхідно зазначити, що Уніфікований закон не вирішує питання про те, що саме слід розуміти під пред`явленням векселя та не встановлює такої конкретної процедури, однак під пред`явленням цілком розумно вважати подію, яка вказує на те, що вимога платежу та векселедержатель стали відомі платнику.

46. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у березні 2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. було направлено ПАТ "Сумиобленерго" телеграму-вимогу з пропозицією здійснити оплату, зокрема, векселя № 43 від 04.05.2000 на суму 1 000 000,00 грн.

47. Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Уніфікованого закону відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

48. Протест у неплатежі за переказним векселем, який підлягає оплаті на визначену дату або у визначений строк від дати складання чи від пред`явлення, повинен бути здійснений в один із двох робочих днів, які настають за днем, у який вексель підлягає оплаті.

49. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку з невиконанням ПАТ "Сумиобленерго" вимоги про оплату векселя № 43 від 04.05.2000, приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. 26.03.2015 видано протест про неоплату зазначеного векселя.

50. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, встановлені судами, вимога платежу за векселем № 43 від 04.05.2000 та векселедержатель вказаного векселя стали відомі платнику, а здійснення протесту векселя нотаріусом про неоплату, свідчить про належне пред`явлення зазначеного векселя.

51. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач, як держатель векселя № 43 від 04.05.2000, має право вимагати від відповідача, як векселедавця, стягнення плати за зазначеним векселем та відсотків на суму векселя в розмірі 6%.

52. Враховуючи викладене та зважаючи, що судом першої інстанції в ході розгляду справи було досліджено оригінал вказаного векселя, Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що пред`явлення векселедержателем векселя до оплати не відбулося та доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст.ст. 34, 48 Уніфікованого закону, та ст.ст. 4, 13, 14, 74, 77, 80, 81 ГПК України.

53. Таким чином, суди попередніх інстанцій встановивши обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 000 000,00 грн, а також, враховуючи, що відповідачем сплачено нараховану позивачем суму відсотків у розмірі 157 150,68 грн, дійшли висновків про часткове задоволення позову, стягнули з ПАТ "Сумиобленерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 1 000 000,00 грн заборгованості за векселем №43 від 04.05.2000 та закрили провадження в частині стягнення з ПАТ "Сумиобленерго" 6% річних у розмірі 157 150,68 грн, зважаючи на відсутність предмета спору у вказаній частині.

54. Також суди попередніх інстанцій, дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 493 154,02 грн інфляційних втрат, у зв`язку з простроченням виконання вексельного зобов`язання.

55. Суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення вимог про стягнення 493 154,02 грн інфляційних втрат, з огляду на таке.

56. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

57. Статтею 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі передбачено, які платежі вправі вимагати векселедержатель від особи проти якої заявлена вимога. Даний порядок є вичерпним. При цьому Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі не передбачено покладання на зобов`язану за векселем особу інших платежів, ніж зазначені в ньому, зокрема не передбачено можливості пред`явлення до стягнення збитків від інфляції.

58. Отже, оскільки спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних втрат у разі прострочення виконання вексельного зобов`язання, норми статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

59. При цьому, Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою застосування норм Цивільного кодексу України, які регулюють відповідальність за прострочення виконання зобов`язань до правовідносин, пов`язаних із обігом векселів, можливе лише у випадку вказівки на це в актах вексельного законодавства, що зазначені в Законі України "Про обіг векселів в Україні" (постанови від 15.05.2018 у справі №904/8714/17, від 22.05.2018 у справі №904/8713/17, від 23.05.2018 у справі №904/8710/17, від 23.05.2018 у справі №904/8711/17, від 13.05.2019 у справі №904/63/18, від 13.05.2019 у справі №904/65/18).

60. Наведеним спростовуються доводи АТ "НАК"Нафтогаз України" викладені у касаційній скарзі, щодо порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, статті 625 ЦК України.

61. Суд також відхиляє доводи ПАТ "Сумиобленерго" про порушення судом першої інстанції основних засад господарського судочинства, оскільки судом першої інстанції виконувались вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у даній справі, які є обов`язковими відповідно до приписів частини 1 статті 316 ГПК України.

62. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

63. Отже, наведені в касаційних скаргах доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права.

64. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржувані судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

66. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).

67. Враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи викладені у касаційних скаргах, не спростовують висновків судів про наявність підстав для часткового задоволення позову, отже, постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2019, слід залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення.

Розподіл судових витрат

68. Судовий збір за подання касаційних скарг в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржників.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 11.06.2019 у справі №920/18/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

В.І. Студенець