ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.02.2020 Справа № 914/2281/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай», с. Суховоля Городоцького району Львівської області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент», м. Львів
про стягнення 9'303,01 грн. заборгованості,
Суддя Яворський Б.І.
при секретарі Муравець О.М.
Представники cторін:
від позивача: Іваницький Я.О.,
від відповідача: Копистинський Т.М., Гарасимчук Н.А.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів - програми фіксування судового процесу (судового засідання) «Акорд».
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2281/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» про стягнення 9'303,01 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №26/04/2018Н від 11.05.2018р. У позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2'000,00 грн.
До закінчення судових дебатів у судовому засіданні 16.01.2020р. представником позивача повідомлено про неможливість подання станом на момент вирішення спору по суті доказів понесення відповідних витрат. Таке клопотання позивачем заявлено в зв`язку з тим, що станом на момент розгляду справи у суді надання професійної правничої допомоги адвокатом ще не завершено та документи, які підтверджують факт надання даної допомоги, її обсяг, ще не складені і розрахунки за надання правової допомоги не проведені.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження Господарський суд Львівської області 16.01.2020 р. прийняв рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай» задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай» 7'796,01 грн. пені, 913,54 грн. 3% річних, 547,97 грн. інфляційних втрат та 1'911,61 грн. судового збору.
21.01.2020р. від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги від 30.10.2019р., оригінал детального опису виконуваних робіт (наданих послуг) від 20.01.2020р., оригінал акту виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 20.01.2020р. та оригінал платіжного доручення №182 від 20.01.2020р. на суму 2'000,00 грн. Повноваження адвоката як представника сторони підтверджена копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером на надання правової допомоги (оригінал).
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.01.2020 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.02.2020р.
Представник заявника у судове засідання з`явився, просив понесені витрати на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача.
Представники відповідача у судове засідання з`явились, зазначили, що ТзОВ «ЛеРай» порушено норми процесуального законодавства, оскільки заява про про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не була направлена відповідачеві, просили відмовити у задоволенні заяви.
Згідно ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. (ч.8 ст.129 ГПК України).
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).
Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Заявником не подано, а у матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачеві заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і доказів понесення позивачем таких витрат суду. Це визнав представник позивача у судовому засіданні. Зазначена обставина позбавила відповідача права на подання заяви про зменшення розміру судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку. У судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про поновлення визначеного законом строку на подання доказів для того, щоб він вручив дані докази представник відповідача. Останні заперечили проти такого поновлення, вказавши, що вчасне невиконання обов`язків через незнання закону не може бути підставою для поновлення строку. Суд відмовляє позивачу у задоволенні такого клопотання, оскільки він не довів поважність причини пропуску такого строку.
У випадку недотримання позивачем вимог щодо належного направлення відповідних копій документів відповідачеві, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання суд, з огляду на положення статті 80 ГПК України, не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі №902/844/18).
Враховуючи викладене, оскільки суд не бере до уваги докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2'000,00 грн., адже вони є недоведеними.
Керуючись ст.ст. ч.9 ст.80, 86, 126, 129, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеРай» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 07.02.2020 р.
Суддя Яворський Б.І.