ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2020 Справа № 905/2207/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (, адреса: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська (К. Лібкнехта, буд.177 а)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Ясинівський коксохімічний завод" (, адреса: 85307, Донецька область, м.Покровськ, мікрорайон Шахтарський, буд.7 а),

про: стягнення 319.942,14 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ясинівський коксохімічний завод" про стягнення 319.942,14 грн. з яких: 200.467,68 грн. - основний борг, 26.550,70 грн. - 3% річних, 92.923,76 грн. - інфляційні втрати, крім того, суму сплаченого судового збору за розгляд цієї справи у розмірі 4799,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №601 від 25.12.2015р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, щодо повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг впродовж листопада - грудня 2016 року. Позивач вказує, що відповідачем оплата наданих послуг здійснювалась повільно й не у повному обсязі за послуги, що було надано в листопаді 2016 року (часткову оплату в сумі 422481,93 грн. здійснено як шляхом безпосереднього перерахування коштів на поточний банківський рахунок позивача, так і шляхом припинення частки зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно ст.601 ЦК України) і не здійснювалась взагалі за послуги надані у грудні 2016 року, що й призвело до утворення заборгованості ПрАТ «ЯКХЗ» перед КП «Компанія «Вода Донбасу» окремо за листопад 2016 року у сумі 200467,68 грн.; за спірний період (листопад 2016 року) відповідачеві нараховано 3% річних та інфляційні.

На підтвердження вимог надано суду: договір від 25.12.2015 № 601 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з Протоколом розбіжностей та Протоколом погодження розбіжностей; Додаткові угоди № 1 від 16.06.16, № 2 від 01.07.16. до означеного Договору; акти-рахунки про надання послуг з водопостачання та водовідведення за договором від 25.12.2015 року № 601 за листопад 2016 року; роздруківки витягів електронної системи "Клієнт - Банк" щодо руху коштів за поточним рахунком Позивача; угода про припинення зобов`язань заліком від 27.06.2018, бухгалтерську довідку від 15.11.2019р № 39.05/5645 щодо розподілу за періодами припинених заліком зустрічних однорідних вимог зобов`язань, розрахунок позовних вимог, статутні документи підприємства, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 05.12.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2207/19; визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 26.12.2019; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов`язковою.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 10.12.2019, відповідачем 10.12.2019, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на 26.12.2019 від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2019 відкладено розгляд справи на 28.01.2020, запропоновано сторонам у строк до 22.01.2020 виконати вимоги ухвали від 05.12.2019р. у справі № 905/2207/19; явку представників сторін у судове засідання визнано не обов`язковою.

Така ухвала суду отримана позивачем 08.01.2020, відповідачем - 08.01.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судове засідання, що відбулось 28.01.2020, сторони своїх представників не направили. На дату судового засідання від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2, ч.4 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України).

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.ст.113, 118 ГПК України).

Відповідно до приписів частин вісім та дев`ять статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Оскільки відповідач не представив суду письмового відзиву по суті спору та документів, на яких такий відзив ґрунтується, судом визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та відповідача, які повідомлялися про час та місце розгляду справи, однак не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 між Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» (далі - виробник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Ясинівський коксохімічний завод», у подальшому перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Ясинівський коксохімічний завод» (далі - споживач, відповідач), укладено Договір № 601 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - Договір).

За умовами цього договору Виробник подає за своїми водопровідними мережами воду питну до водопровідного вводу Споживача в межах узгоджених розрахункових обсягів з урахуванням технічних можливостей Виробника, а Споживач оплачує послуги з централізованого питного водопостачання Виробникові. Виробник з закріплених водних об`єктів, проводить забір технічної води і передає її Споживачу в обсягах згідно з помісячним графіком (п.2.3, договору), в межах наявного у Споживача дозволу на спеціальне водокористування та технічних можливостей Виробника, а Споживач здійснює оплату отриманих послуг на умовах цього договору (п.1.1., п.1.2. договору).

Виробник подає Споживачу воду питну, а також воду технічну протягом всього часу дії договору в межах узгоджених розрахункових об`ємах, вказаних а п.2.2 цього договору. Розрахунок-заявка складається споживачем згідно з встановленими нормами водоспоживання, кількості водоспоживачів і підлягає погодженню з виробником (п.2.1 договору).

У пункті 2.2 договору сторони визначили перелік об`єктів споживача, обсяг послуг помісячно та режим водоспоживання.

Згідно з п.2.8. договору, кількість поданої в розрахунковому місяці води оформляється двостороннім актом, завіреним підписом представників сторін та печаткою або штампом один раз на місяць не пізніше 24 числа поточного місяця, із зазначенням місяця, в якому здійснена поставка, номера договору, показань приладів обліку або розрахунків згідно з п.2.6. або п.2.7. договору. В актах реалізації по електронним приладам обліку води додатково вказуються показання лічильника обліку відпрацьованого часу.

Згідно з п.5.1. договору, надані виробником у відповідності з цим договором послуги централізованого водопостачання та водовідведення споживач оплачує відповідно з тарифами, встановленими постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 №198 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП "Компанія "Вода Донбасу" зі змінами від 20.10.2011 №227.

Згідно п.5.5 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей, у випадку затвердження нових розмірів тарифів виробник письмово повідомляє про це споживача окремим листом. При цьому сторони оформлюють додаткову угоду. Споживач оплачує послуги по договору за новими тарифами з дня набрання ними сили.

У пункті 5.6 цього договору в редакції додаткової угоди № 2 від 01.07.2016 сторони обумовили, що орієнтовна сума договору складає 15873484,30 грн., ПДВ 20% - 3174696,86 грн., разом з ПДВ - 19048181,16 грн.

Згідно з п.5.7. договору, споживач самостійно здійснює поточні платежі за цим договором за діючими тарифами в такі строки: до початку поточного місяця в розмірі 1/3 місячного обсягу за першу декаду; до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 місячного обсягу за другу декаду; до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 місячного обсягу за третю декаду. При цьому розмір платежу визначається виходячи з вартості споживання послуг минулого місяця.

Відповідно до п.5.8. договору, остаточний розрахунок за надані послуг і за поточний місяць Споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту в отриманні води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, не пізніше передостаннього банківського дня поточного місяця.

Цей договір вступає в силу з 01.01.2016 і діє по 31.12.2016 (п.12.1 договору). Внесення змін до цього договору можливо за обоюдною згодою сторін шляхом підписання сторонами додаткових угод до договору (п.12.2 договору). Цей договір вважається продовженим і діє на цих же умовах на період оформлення і узгодження розбіжностей, в тому числі в судовому порядку, наступного договору (додаткової угоди) (п.12.3. договору). Договір припиняє дію якщо до 31 грудня 2016 року споживач не надав виробнику лист на переукладення договору з додаванням документів, вказаних у п.11.1 цього договору або у зв`язку зі спливом строку його дії, по узгодженню сторін шляхом підписання угоди або іншим способом, передбаченим чинним законодавством (п.12.4 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов цього договору між сторонами підписані без зауважень акти-рахунки №601 від 17.11.2016 (період з 12.10.2016 по 17.11.2016) на суму 265,03 грн.; №601 від 28.11.2016 (період з 27.10.2016 по 28.11.2016) на суму 204483,60 грн.; №601 від 28.11.2016 (період з 27.10.2016 по 28.11.2019) на суму 14496,98 грн.; Акт-рахунок б/н від 30.11.2016 (період - листопад 2016 року) на суму 403704,00 грн., що разом складає 622949,61 грн.

Заперечень щодо обсягу спожитої води, а також щодо нарахованої позивачем плати за надані послуги, відповідачем не заявлено.

Надані позивачем послуги оплачені відповідачем частково шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок позивача, а саме: 07.12.2016 - 28398,62 грн.; 09.12.2016 - 31290,00 грн.; 12.12.2016 - 31290,00 грн.; 13.12.2016 - 31290, 00 грн.; 14.12.2016 - 31290,00 грн.; 12.01.2017 - 32000,00 грн.; 12.01.2017 - 29862,80 грн.; 16.01.2017 - 32000,00 грн., всього - 247421,42 грн., що підтверджується банківськими виписками щодо руху коштів за поточним рахунком позивача.

Крім цього, між сторонами укладено угоду про припинення зобов`язань заліком б/н від 27.06.2018, відповідно до п.3. зазначеної угоди сторони припиняють заліком зустрічні однорідні вимоги на суму 272916,00 грн. у відповідності з договорами №601 від 25.12.2015 за водопостачання та водовідведення в сумі 272916,00 грн. та №3616ДС від 02.05.2018 відступлення права вимоги (заміна кредитора в зобов`язанні) в сумі 272916,00 грн. Зазначена угода вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання.

Відповідно до бухгалтерської довідки Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу №39.05/5645 від 15.11.2019 за липень 2018, грошові кошти в сумі 272916,00 грн. відповідно до угоди про закінчення зобов`язань заліком від 27.06.2019 були розподілені за договором №601 від 25.12.2015 наступним чином: 97855,49 грн. - в рахунок погашення заборгованості за жовтень 2016 року; 175060,51 грн. - в рахунок погашення заборгованості за листопад 2016 року.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за договором №601 від 25.12.2015 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, складає - 200467,68 грн., що є предметом спору.

Відповідачем, на час прийняття рішення у справі, доказів оплати заборгованості в сумі 200467,68 грн. не надано.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 200467,68грн.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення 3% річних за період з 01.12.2016 по 18.11.2019 в розмірі 26550,70 грн. та інфляційні втрати за період грудень 2016 - жовтень 2019 року в розмірі 92923,76 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою калькулятору штрафів програмного комплексу «Ліга: Закон», перевіривши арифметичний розрахунок, правові підстави, період та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог в цій частині та стягнення з відповідача 26547,09 грн. та 92801,13 грн. відповідно.

Часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат обумовлено тим, що позивачем при розрахунку було допущено арифметичну помилку.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ясинівський коксохімічний завод" (, адреса: 85307, Донецька область, м.Покровськ, мікрорайон Шахтарський, буд.7а) на користь Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (, адреса: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Митрополитська (К. Лібкнехта, буд.177а) заборгованість в розмірі 200467,68 грн., 3% річних в розмірі 26547,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 92801,13 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 4797,25 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2020.

Суддя Н.В. Величко