ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020м. ДніпроСправа № 904/4412/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних в сумі 220 892,18 грн

Представники:

від позивача: Якубук М.В., адвокат, посвідчення №1375 від 08.06.2018

від відповідача: Скиба О.С., адвокат, посвідчення №993 від 16.10.2018, довіреність №159/ПУ/2019 від 27.12.2018

вільний слухач: ОСОБА_1 паспорт № НОМЕР_1 від 03.07.2029

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 151 340,41 грн, інфляційних втрат в сумі 52 253,18 грн, 3% річних в сумі 17 298,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 1900-ПУ-УМТС від 26.01.2016 в частині здійснення оплати за поставлену продукцію.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2019 позовну заяву залишено без руху і зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати обґрунтований розрахунок суми в розмірі 40 981,14 грн, яку позивач визначає як заборгованість за попередній період за договором поставки № 1900-ПУ-УМТС від 26.01.2016; викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги про стягнення зазначеної суми; надати докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення вищевказаної суми.

16.10.2019 позивач подав до суду заяву вих. б/н від 16.10.2019 про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що сума заборгованості за попередній період в розмірі 40 981,14 грн погашена відповідачем з урахуванням договору про переведення боргу №2786-ПУ від 26.06.2018, тому зазначена сума не підлягає стягненню і не є предметом даного спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 07.11.2019.

24.10.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром".

В обґрунтування необхідності залишення позову без розгляду відповідач зазначив, що між позивачем та відповідачем 26.01.2016 укладено договір поставки №1900-ПУ-УМТС, відповідно до п. 7.5 якого всі спори, що виникають між сторонами в зв`язку з виконанням даного договору або торкаються його змін, припинення, недійсності, підлягають розгляду і вирішуються в третейському суді для розгляду конкретного спору. Сторони передбачили, що третейський суд для розгляду конкретного спору формується і діє в складі трьох третейських суддів. Персональний склад третейського суду для розгляду конкретного спору визначається сторонами в порядку, передбаченому в пункті 7.9 даного договору (п. 7.6 договору).

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позивач надіслав відповідачу вимогу про третейський розгляд спору про стягнення суми заборгованості за договором. Відповідач, в свою чергу, надіслав позивачу відповідь, в якій обрав другого третейського суддю. Обрані позивачем та відповідачем третейські судді для вирішення конкретного спору не обрали третього (головуючого) третейського судді для вирішення конкретного спору. Пропозицій про кандидатуру третього судді від позивача, як ініціатора спору, не надходило. Пунктом 7.9. Договору передбачено, що у випадку недосягнення згоди у виборі третього третейського судді, такого третейського суддю визначає компетентний орган за письмовим запитом однієї зі сторін.

За твердженням відповідача, компетентним органом, який за зверненням однієї зі сторін договору призначає третього третейського суддю є Дніпропетровська торгово-промислова палата (Постійно діючий третейський суд при Дніпропетровській торгово-промисловій палаті). 18.10.2019р. Відповідач звернувся до Дніпропетровської торгово-промислової палати (Постійно діючий третейський суд при Дніпропетровській торгово-промисловій палаті) із запитом про призначення третейського судді. За викладеного, відповідач вважає, що процедура формування третейського суду не завершена, а відтак звернення позивача до господарського суду є передчасним.

06.11.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов та просив суд позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні 07.11.2019 оголошено перерву до 20.11.2019.

19.11.2019 відповідач подав до суду доповнення від 15.11.2019 до відзиву, які долучені судом до матеріалів справи.

20.11.2019 від позивача до суду надійшли пояснення від 20.11.2019 на доповнення до відзиву. Суд долучив до справи пояснення на доповнення до відзиву.

В судовому засіданні 20.11.2019 оголошено перерву до 02.12.2019.

21.11.2019 позивачем подано до суду клопотання від 21.11.2019, в якому позивач просив судне приймати до розгляду доповнення до відзиву з доданими документами.

29.11.2019 від позивача до суду надійшли пояснення від 29.11.2019.

02.12.2019 позивач подав до господарського суду клопотання від 02.12.2019 про долучення до матеріалів справи листа третейського судді Постійно діючого третейського суду при Дніпропетровській торгово-промисловій палаті

Суд долучив до справи клопотання від 21.11.2019, від 02.12.2019 та письмові пояснення позивача.

02.12.2019 відповідач подав до суду додаткові пояснення по справі від 02.12.2019, які долучені судом до матеріалів справи.

В підготовче засідання 02.12.2019 з`явились представники позивача та відповідача.

В підготовчому засідання 02.12.2019 оголошено перерву до 16.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про залишення позову без розгляду, викладеного у відзиві на позов від 24.10.2019.

12.12.2019 Відповідачем подане доповнення до відзиву, яке долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 16.12.2019 оголошено перерву до 13.01.2020.

03.01.2020 позивачем подана відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті в засіданні на 16.01.2020.

В судовому засіданні 16.01.2020 оголошено перерву до 05.02.2020.

В судове засідання 05.02.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримала позовні вимоги, 31.01.2020 через канцелярію суду подала письмові пояснення, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача заперечив проти позову, надав усні пояснення.

В судовому засіданні 05.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповіадча, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 Публічне акціонерне товариство "Павлоградвугілля (покупець, відповідач), найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНЕНЕРГОПРОМ" (постачальник, позивач), уклали договір поставки №1900-ПУ-УМТС (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник, в порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання вириобничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості та строки, за ціною та якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі і Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору. Покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію, що поставляється у його власність у відповідності до умов даного договору (п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості та за цінами, з якісними характеристиками і в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до даного договору. Датою поставки є дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником (п.4.7. договору).

Згідно з п.5.4. договору, розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником за даним договором, здійснюються покупцем в порядку і строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Пнктом 5.6 договору сторони погодили, що у випадку порушення постачальником строків поставки, узгоджених в специфікаціях за даним договором, покупець вправі направити постачальнику розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, та до їх сплати постачальником затримати оплату за поставлену продукцію на суму штрафних санкцій та/або збитків. Постачальник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій та/або збитків протягом 10-ти банківських днів з дати направлення розрахунку штрафних санкцій та/або збитків постачальнику. При цьому покупець на свій розсуд має право сплатити постачальнику вартість поставленої продукції до сплати останнім покупцю штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування покупцем грошових коштів за поставлену продукцію до сплати постачальником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє постачальника від сплати штрафних санкцій та/або відшкодування збитків за порушення строків виконання зобов`язань з поставки продукцію в обумовлені сторонами строки. При несплаті постачальником штрафних санкцій та/або збитків, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію, відповідно до п. 5.8 договору (п.5.7. договору).

Відповідно до п. 5.8 договору, зобов`язання постачальника здійснити поставку відповідно до вимог договору, специфікацій до договору, забезпечується оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право покупця отримати суму нарахованих штрафних санкцій завданих невиконанням договору та збитків з сум, які підлягають виплаті постачальнику. Оперативно-господарська санкція застосовується до постачальника після того, як він не сплатив у строк, направлений на його адресу розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, відповідно до умов даного договору. Про застосування оперативно-господарської санкції покупець зобов`язаний повідомити письмово постачальника.

Пунктами 6.2.1, 6.2.2 Договору сторони встановили, що у випадку прострочення поставки продукції в межах 10 календарних днів, постачальник, за письмовою вимогою покупця сплачує покупцю штраф в розмірі 5% від вартості продукції, що постачається за відповідною специфікацією; у випадку прострочення поставки продукції понад 10 календарних днів, постачальник, за письмовою вимогою покупця, починаючи з 11 календарного дня сплачує неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленої продукції, або продукції, поставленої з порушенням строку, за кожен день прострочення.

У випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець, за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості несвоєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції (п.6.8. договору).

Згідно з п. 8.1 договору, даний договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2016 , у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами всіх зобов`язань по даному договору, строк його дії продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається з укладеної 30.08.2016 між сторонами специфікації до договору, позивач був зобов`язаний поставити відповідачу костиль (16х16, 14х14), загальною вартістю 1 864 290,32 грн з ПДВ, зі строком поставки з 10.09.2016 по 04.11.2016, на умовах оплати - протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки продукції.

На виконання умов договору та специфікації від 30.08.2016 позивач поставив:

- костиль 16х16 у кількості 10 т загальною вартістю 246 940,56 грн, що підтверджується накладною №176 від 10.11.2016 (а.с.23);

- костиль 16х16 у кількості 8,650 т загальною вартістю 213 603,59 грн, що підтверджується накладною №181 від 17.11.2016 (а.с.28).

Як вбачається з укладеної 01.11.2016 між сторонами специфікації до договору, позивач був зобов`язаний поставити відповідачу обладнання, загальною вартістю 986 843,04 грн з ПДВ, зі строком поставки до 30.11.2016, на умовах оплати - протягом 5 (п`яти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки продукції.

На виконання умов договору та специфікації від 01.11.2016 позивач поставив:

- обладнання загальною вартістю 461 754,48 грн з ПДВ, що підтверджується накладною №185 від 18.11.2016 (а.с.33);

- обладнання загальною вартістю 23 760,00 грн з ПДВ, що підтверджується накладною №187 від 18.11.2016 (а.с.37);

- обладнання загальною вартістю 229 680,00 грн з ПДВ, що підтверджується накладною №188 від 18.11.2016 (а.с.41);

- обладнання загальною вартістю 27 840,00 грн з ПДВ, що підтверджується накладною №235 від 27.12.2016 (а.с.45).

Відповідачем зобов`язання щодо оплати поставленої за договором продукції виконано частково шляхом оплати суми 1 033 782,00 грн. За підрахунком Позивача, заборгованість Відповідач станом на 25.06.2018 склала суму в розмірі 210 777,55 грн.

26.06.2018 між відповідачем, позивачем та ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" був укладений договір про переведення боргу №2686-ПУ, згідно з умовами якого заборгованість відповідача перед позивачем зменшено на суму 59 437,14 грн.

Таким чином, станом на 26.06.2018 заборгованість відповідача перед позивачем за накладними №№176, 181, 185, 187, 188, 235 склала151 340,41 грн.

Несплата відповідачем заборгованості у розмірі 151 340,41 грн за поставлену продукцію є підставою виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт та строки поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, наявність прострочення поставки товару, оплати товару.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вище встановлено судом, згідно з п.5.4. договору, розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником за даним договором, здійснюються покупцем в порядку і строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору. Специфікаціями від 30.08.2016 та від 01.11.2016 до договору сторони погодили такі умови оплати: протягом 5 (п`яти) робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки продукції, з 60 календарного дня з дати поставки продукції відповідно.

Враховуючи наведені умови договору, за наявності підписаних сторонами видаткових накладних №№176, 181, 185, 187, 188, 235 строк оплати вартості поставленої продукції є таким, що настав.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивачем здійснено нарахування 3% річних за загальний період з 25.01.2017 по 17.09.2019 в сумі 17 298,59 грн, а також інфляційних втрат за загальний період нарахування з 25.01.2017 по 17.09.2019 в сумі 52 253,18 грн.

Заперечуючи проти задоволення вимог щодо стягнення вартості поставленої продукції, відповідач посилається на неналежне виконання позивачем (постачальником) своїх зобов`язань щодо поставки продукції у визначений договором строк, що стало підставою для нарахування пені та штрафу на загальну суму 568 362,01 грн. та застосування оперативно-господарської санкції згідно з умовами п. 5.8 договору.

Як вище встановлено судом, згідно умов п. 5.6, 5.7. договору, у випадку порушення постачальником строків поставки, узгоджених в специфікаціях за даним договором, покупець вправі направити постачальнику розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, та до їх сплати постачальником затримати оплату за поставлену продукцію на суму штрафних санкцій та/або збитків. Постачальник зобов`язується здійснити оплату штрафних санкцій та/або збитків протягом 10-ти банківських днів з дати направлення розрахунку штрафних санкцій та/або збитків постачальнику. При цьому покупець на свій розсуд має право сплатити постачальнику вартість поставленої продукції до сплати останнім покупцю штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування покупцем грошових коштів за поставлену продукцію до сплати постачальником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє постачальника від сплати штрафних санкцій та/або відшкодування збитків за порушення строків виконання зобов`язань з поставки продукцію в обумовлені сторонами строки. При несплаті постачальником штрафних санкцій та/або збитків, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію, відповідно до п. 5.8 договору (п.5.7. договору).

На підставі п. 6.2 договору, відповідачем (покупцем) здійснено нарахування пені від вартості продукції, поставленої з порушенням строку (9 074,89 грн.) за період з 22.09.2016 по 24.10.2016 та штрафу у розмірі 559 287,12 грн. Розрахунок штрафних санкцій на загальну суму 568 362,01 грн. направлено на адресу позивача 09.11.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком та описом вкладення (а.с. 184).

Відповідно до п. 5.8 договору, зобов`язання постачальника здійснити поставку відповідно до вимог договору, специфікацій до договору, забезпечується оперативно-господарською санкцією.

Під оперативно-господарською санкцією розуміється право покупця отримати суму нарахованих штрафних санкцій завданих невиконанням договору та збитків з сум, які підлягають виплаті постачальнику. Оперативно-господарська санкція застосовується до постачальника після того, як він не сплатив у строк, направлений на його адресу розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, відповідно до умов даного договору. Про застосування оперативно-господарської санкції покупець зобов`язаний повідомити письмово постачальника.

24.02.2017, у зв`язку з несплатою розрахунку штрафних санкцій, відповідач направив на адресу позивача повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції в порядку п. 5.8. договору (а.с. 185), докази направлення надані суду (а.с. 186).

Станом на час розгляду справи про стягнення вартості за поставлену продукцію у розмірі 151 340,41 грн. по відношенню до цієї суми діяла не скасована оперативно-господарська санкція, яка надавала відповідачу право отримати суму нарахованих штрафних санкцій із суми, яка підлягала виплаті позивачеві за поставлену продукцію. Умовами договору передбачено правомірну відмову від виконання зобов`язання по оплаті в односторонньому порядку в разі порушення позивачем строків виконання зобов`язань, та можливість отримати нараховані штрафні санкції із сум, які підлягають виплаті позивачеві.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення суми основного боргу на суму оперативно - господарської санкції за рахунок коштів, які підлягали перерахуванню за виконані підрядні роботи, відповідають умовам договору і є обґрунтованими.

Доводи позивача відносно скасування оперативно-господарської санкції та відсутності доказів направлення відповідачем повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції, суд вважає безпідставними з огляду на те, що по-перше, доказів скасування оперативно-господарської санкції позивачем не надано, по-друге, в якості доказу направлення повідомлення про застосування санкції відповідачем надано опис вкладення до цінного листа та поштовий чек (невідповідність дати штемпеля на описі вкладення до цінного листа (25.02.2017) та дати поштового чеку (24.02.2017), відповідно до внутрішнього переконання суду, не впливає на вірогідність поданого доказу, доказів на підтвердження того, що 24.02.2017 відповідачем було направлено інше поштове відправлення позивачем не надано).

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення вартості поставленої продукції у розмірі 151 340,41 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх також необґрунтованими, оскільки настання строку оплати за поставлену продукцію (24.01.2017, 15.02.2017, 22.02.2017, 03.03.2017) мало місце після направлення відповідачем розрахунку штрафних санкцій (09.11.2016), надіслання якого надавало право покупцю затримати оплату до сплати відповідної санкції (п. 5.6. договору).

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (49049, м. Дніпро, пров. Добровольців, буд.17, ) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, вул. Соборна, буд.76, ) про стягнення основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних в сумі 220 892,18 грн - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.02.2020.

Суддя А.Є. Соловйова