РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

22.01.2020Справа № 910/15153/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.

за участю представників сторін: від позивача, Ченцова А.О., , ; від відповідача, не з`явилися, , ;

за позовом Служби безпеки України

до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
29 жовтня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Служби безпеки України (позивач) надійшла позовна заява б/н від 28.10.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути заборгованість на суму в розмірі 164 147, 16 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 751 від 23.02.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 751 від 23.02.2018 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив зобов`язання щодо поставки товару у встановлені строки, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 року у справі № 910/15153/19 позовну заяву б/н від 28.10.2019 року Служби безпеки України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Службі безпеки України строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/15153/19 ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 18.12.2019 року. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 року повідомлено сторін про оголошену в судовому засіданні перерву на 22.01.2020 року.

На адресу суду від Відповідача жодних заяв, клопотань тощо не надходило.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 26.11.2019 року була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5 В

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, оскільки ухвала суду направлялася відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України Суд дійшов висновку, що ухвали суду по даній справі є такими, що були вручені відповідачу.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач у визначений строк відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи обмеженість процесуального строку, Суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:
Між Службою безпеки України (Позивач/Покупець) та ТОВ «Техойл НК» (Відповідач/Продавець) 23.02.2018 був укладений договір № 751 про закупівлю товарів за державні кошти на загальну суму 1 287 917,60 грн.

Відповідно до пункту 2.1. договору, технічної специфікації (додаток № 1), додаткових угод від 11.05.2018 № 1 та від 11.09.2018 № 2 ТОВ «Техойл НК» взяло на себе зобов`язання у 2018 році передати у власність покупця бензин А-95 в талонах (бланках-дозволах) у кількості 27 630 літрів, на суму 800 789,00 грн., та дизельне паливо в талонах (бланках-дозволах) у кількості 17 820 літрів, на суму 487 128,60 грн., за місцезнаходженням АЗС, перелік яких зазначено додатком № 3 до договору.

Так, відповідно до умов договору продавець на підставі заявок покупця поставив талони (бланки-дозволи) на бензин А-95 (номіналом 10 та 20 літрів) та дизельне паливо (номіналом 10 та 20 літрів), а покупець на підставі видаткових накладних здійснив їх оплату у сумі 1 287 917,60 грн.

Постачання паливно-мастильних матеріалів відповідно до пунктів 2.3, 6.4., 6.5. договору, додатку № 3 до договору здійснювалось на підставі талонів (бланків-дозволів) через мережу АЗС продавця. Мережа АЗС забезпечувалась ТОВ «Техойл Трейд» відповідно до партнерського договору (купівлі-продажу, поставки) № Т-0109-17/13 від 01.09.2017, укладеного між ТОВ «Техойл НК» та ТОВ «Техойл Трейд».

По місту Київ відповідно до додатку № 3 відпуск паливно-мастильних матеріалів здійснювався на АЗС ПІІ «Амік Україна».

17.05.2019 року у відпуску паливно-мастильних матеріалів за талонами зразка «Техойл» на АЗС ПІ «Амік Україна» було відмовлено

Станом на 20.10.2019 зобов`язання ТОВ «Техойл НК» щодо поставки паливно-мастильних матеріалів не виконуються, залишок дійсних (непогашених) талонів (бланків-дозволів) бензину А-95 складає 1320 літрів, загальною сумою 39 996 грн., дизельного палива 3280 літрів, загальною сумою 92 594,40 грн., всього разом 132 590,40 грн.

Пунктом 7.2.1. договору передбачено, що покупець має право одностороннього розірвання договору у разі невиконання зобов`язань за договором продавцем.

У зв`язку з цим, військовою частиною НОМЕР_1 до ТОВ «Техойл НК» було надіслано повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку (лист від 18.10.2019 № 7/5719, додається). Відповідь ТОВ «Техойл НК» до СБУ не надходила.

Відповідно до пункту 8.2. договору за порушення строків виконання зобов`язання продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості палива, з якого допущено прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад ЗО днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, ст. 216 ГК України, передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 551 ЦК України встановлює, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

У частині третій ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 216 ГК України також встановлює, господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин.

Так, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

При цьому, відповідно до частини 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Як встановлено частиною 3 ст. 216 ГК України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.)

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з Відповідача грошових коштів, а саме основний борг 135 507,70 грн. (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот сім грн. 70 коп.) та штрафні санкції у розмірі 28 639,46 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять грн. 46 коп.), відповідно до самостійно здійсненого розрахунку штрафних санкцій судом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 462,21 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5 В, ) на користь Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33, ) грошові кошти, а саме основний борг 135 507,70 грн. (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот сім грн. 70 коп.) та штрафні санкції у розмірі 28 639,46 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять грн. 46 коп.) та судовий збір у розмірі 2 462,21 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят дві грн. 21 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 06.02.2019р.

Суддя М.В. Данилова