ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.02.2020 м.Дніпро Справа № 904/2372/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача за зустрічним позовом: Омельчук В.М., довіреність № 18-0014/68083 від 27.12.2019 р., представник;

від третьої особи: Яковенко О.О., довіреність №48 від 14.03.2019 р., адвокат;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи подомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про відвід колегії суддів у справі по розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2019 (суддя Панна С.П.) про повернення зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" м. Кам`янське, Дніпропетровська область

за зустрічним позовом Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Національний банк України м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", м.Київ

про визнання відсутнім у НБУ право звернення стягнення на предмет застави та визнання відсутнім у НБУ право вимагати повернення АТ "ДНІПРОАЗОТ" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №19 від 03.03.2009р.

у справі № 904/2372/18

за позовом Національного банку України

до Акціонерного товариство "ДніпроАЗОТ" м. Кам`янське

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Приватбанк", м.Київ

про про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/2372/18, визначено проводити розгляд справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.06.2018 р.

29.10.2019р. Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Національного банку України в якому просило суд:

- визнати відсутнім у НБУ право вимагати повернення АТ "ДніпроАЗОТ" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №19 від 03.03.2009р. укладеним між НБУ та ПАТ КБ"Приватбанк";

- визнати відсутнім у НБУ право на звернення стягнення на майно АТ "ДніпроАЗОТ", яке є предметом Договору застави від 13.03.2015р. №29 укладеним між АТ "ДніпроАЗОТ" та НБУ;

Ухвалою господарського суду від 04.11.2019р. зустрічну позовну заяву АТ "ДніпроАЗОТ" залишено без руху ти надано заявнику можливість протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору в розмірі 2121,00 грн.

11.11.2019р. від АТ "ДніпроАЗОТ" надійшла апеляційна скарга за №Л016/97/П від 11.11.2019р. (Вх. № 51565/19 від 11.11.2019р. на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019р. про залишення зустрічної позовної заяви АТ "ДніпроАЗОТ" без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпетровської області від 26.11.2019 у справі №904/2372/18 зустрічну позовну заяву за №016/95/П від 28.10.2019р. з доданими до неї документами повернуто АТ "ДніпроАЗОТ"

Не погодившись з вказаною ухвалою, АТ "ДніпроАЗОТ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 26.11.2019 про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви АТ "ДніпроАЗОТ" та передати зустрічну позовну заяву на розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2019 у справі № 904/2372/18 та визначено проводити розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними в матеріалах справи доказами в порядку письмового провадження. (т.5 а.с. 12-13)

08.01.2020р. в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду зареєстроване клопотання апелянта про необхідність розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи. (т.5 а.с. 124).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2020р. задоволено клопотання апелянта, розгляд справи призначено у судове засідання на 05.02.2020 о 12:00 год. (т.5 а.с. 130-131).

28.01.2020 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" надійшла заява про відвід колегії суддів, у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.(т.5 а.с. 162-166).

Заява мотивована тим, що як вбачається з матеріалів справи 904/2372/18 та відомостей з Єдиного державному реєстрі судових рішень, колегією суддів Дармін М.О., Антонік С.Г., Іванов О.Г. при перегляді ухвал господарського суду Дніпропетровської області у справі справи 904/2372/18 за результатами розгляду відповідних процесуальних заяв, клопотань та апеляційних скарг вже приймалися рішення, якими повністю задовольнялися лише вимоги та позиції Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», як третьої сторони, так і Національного банку України, як позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічними позовами у справі 904/2372/18.

Крім цього, даною колегією суддів також неодноразово розглядалась справа 904/2375/18 яка є аналогічною справі № 904/2372/18 оскільки має аналогічні позовні та зустрічні вимоги і один і той же склад учасників справи. При перегляді ухвал суду першої інстанції, відповідних процесуальних заяв, клопотань та апеляційних скарг повністю задовольнялися лише вимоги та позиції Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», як третьої сторони, так і Національного банку України, як позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом у справі 904/2375/18.

Представники Національного Банку України та АТ КБ "Приват Банк", присутні у судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого відводу оголошеному складу колегії суддів, посилаючись на зловживання своїми процесуальними правами з боку АТ "Дніпроазот".

Відповідно до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38).

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі суддів розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Розглянувши подану заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки підстави для відводу, визначені статтями 35, 36 ГПК України у даній заяві не наводятся, а матеріали справи підтверджують відсутність доказів упередженості з боку колегії суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Зміст заяви зводиться до незгоди позивача з процесуальними рішеннями, які приймалися раніше колегією суддів у справі № 904/2372/18 та у справі №904/2375/18.

Однак, частиною 4 статті 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 228, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про відвід колегії судді у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г. визнати необґрунтованою.

Заяву Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" про відвід колегії судді у складі: головуючого судді Дарміна М.О., суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г. для вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Оголосити перерву в судовому засіданні на 25.02.2020 о 10:00. Засідання відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань №207.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.02.2020

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов