РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/17160/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом державного підприємства "Прозорро.Продажі"

до товарної біржи "Київський інсайдерський фонд"

про стягнення 46 694,18 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства "Прозорро.Продажі" до товарної біржи "Київський інсайдерський фонд" про стягнення 46 694,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору №176-НТС-УБД1/2019 про використання електронної торгової системи Prozorr.Продажі від 06.02.2019 з додатковими угодами до нього, а саме, в частині оплати за надані позивачем послуги, що стало наслідком виникнення у відповідача заборгованості у розмірі 46 694,18 грн., з яких: 40 800,00 грн. - основний борг, 2 596,39 грн. - пеня та 3 297,79 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Ухвала господарського суду м. Києва від 10.12.2019 р. отримана відповідачем 26.12.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №018.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

06.02.2019 року між державним підприємством "Прозорро.Продажі" (адміністратор) та товарною біржою "Київський інсайдерський фонд" (оператор) укладено договір №176-ЕТС-УБД1/2019 про використання електронної торгової системи Prozorrо.Продажі.

Відповідно до п. 2.1 договору предметом договору є забезпечення адміністратором доступу оператора до Prozorro.Продажі з метою організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

19.04.2019 року та 25.06.2019 року між сторонами договору укладено додаткові угоди до договору.

Відповідно до п.6.1 в редакції додаткової угоди від 19.04.2019 року, ціна договору складається з плати на обслуговування та розвиток ЕТС, яка стягується адміністратором для забезпечення покриття витрат, понесених адміністратором для належного здійснення функцій адміністратора ЕТС.

Для електронних аукціонів, що відбудуться після 19.04.2019 року розмір плати на обслуговування та розвиток ЕТС складає 20% винагороди оператора, що вираховується з гарантійного внеску, внесеного переможцем електронного аукціону, але не мене:

- 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць;

- 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням податку на додану вартість, у місяць (вказаний розмір набирає чинності з 1 (першого) листопада 2019 року).

Граничні розміри винагороди оператора визначаються Фондом.

Адміністратор не пізніше 5 числа наступного місяця виставляє рахунок оператору за поточний місяць для перерахування плати на обслуговування та розвиток ЕТС. В разі проведення електронних аукціонів, у яких у поточному місяці було опубліковано договір та присвоєно завершений за результатами яких оператор отримав право на винагороду, в рахунку відображається перелік таких електронних аукціонів.

Рахунок виставляється засобами електронного зв`язку, в тому числі, електронною поштою та підлягає оплаті оператором на банківський рахунок адміністратора протягом п`яти робочих днів з дня його виставлення.

Адміністратор протягом 10 робочих днів з дня отримання від оператора плати на обслуговування та розвиток ЕТС, надає оператору акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку. Оператор протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання підписує два примірники, скріплює їх своєю печаткою (у разі наявності) та передає ці примірники на підпис адміністратору, а в разі незгоди з ним - направляє адміністратору письмову мотивовану відмову від підписання та належні документи (в разі наявності). Адміністратор повертає підписаний зі свого боку один примірник акту оператору.

У випадку не надходження на банківський рахунок адміністратора плати на обслуговування та розвиток ЕТС у строки, визначені цим пунктом договору, факт надання послуг на обслуговування та розвиток ЕТС фіксується адміністратором датою останнього дня календарного місяця, в якому було опубліковано договір купівлі-продажу/відступлення прав вимоги в ЕТС. Після цього оператору надається акт наданих послуг на обслуговування та розвиток ЕТС засобами електронного зв`язку.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем виставлялись відповідачу наступні рахунки щодо оплати за використання ЕТС:

- №Р1/06/02 від 30.06.2019 на суму 10 200,00 грн, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку 02.07.2019;

- №Р1/07/01 від 31.07.2019 на суму 10 200,00 грн, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку 01.08.2019;

- №ЦБД1-000001 від 30.08.2019 на суму 10 200,00 грн, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку 02.09.2019;

- №ЦБД1-000038 від 30.09.2019 на суму 10 200,00 грн, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку 01.10.2019.

Факт надання послуг за вищевказаний період підтверджується також актами надання послуг №Р1/19/02 від 30.06.2019, №Р1/19/7/01 від 31.07.2019, №ЦБД1-000001 від 31.08.2019, які направлялись на адресу відповідача засобами електронного зв`язку (електронною поштою).

Як зазначено позивачем, станом на 31.10.2019 року заборгованість за невиконання оператором умов договору у період з 10.07.2019 року по 31.10.2019 року складає 40 800,00 грн.

Доказів оплати наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 40 800,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 596,39 грн. та штрафу в розмірі 3 297,79 грн.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.6.2 договору в редакції додаткової угоди від 19.04.2019 року, за порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, в тому числі передбачених пунктом 4.3.14 цього договору, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день порушення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% суми заборгованості або понесених збитків.

Сторонами погоджено, що пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення виконання зобов`язання (п.6.3 договору в редакції додаткової угоди від 19.04.2019 року).

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
10200.0010.07.2019 - 18.07.2019917.5000 %0.096 %88.03
10200.0019.07.2019 - 05.09.20194917.0000 %0.093 %465.57
10200.0006.09.2019 - 24.10.20194916.5000 %0.090 %451.87
10200.0025.10.2019 - 31.10.2019715.5000 %0.085 %60.64
10200.0009.08.2019 - 05.09.20192817.0000 %0.093 %266.04
10200.0006.09.2019 - 24.10.20194916.5000 %0.090 %451.87
10200.0025.10.2019 - 31.10.2019715.5000 %0.085 %60.64
10200.0010.09.2019 - 24.10.20194516.5000 %0.090 %414.99
10200.0025.10.2019 - 31.10.2019715.5000 %0.085 %60.64
10200.0009.10.2019 - 24.10.20191616.5000 %0.090 %147.55
10200.0025.10.2019 - 31.10.2019715.5000 %0.085 %60.64
За перерахунком суду загальний розмірі пені становить 2 528,48 грн. та підлягає задоволенню.

Вимога позивача щодо стягнення пені в розмірі 67,91 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано штраф на суму основного боргу в розмірі 30 600,00 (за три місяці) та 2 377,86 грн. пені нараховані на ці місяці. Загалом позивачем на суму 32 977,86 грн. нараховано 10%, штрафу, що складає 3 297,79 грн. від суми основної заборгованості та пені.

Визначення грошового зобов`язання надано, зокрема, в кодексі України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до статті 1 кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Враховуючи вищезазначене, пеня передбачена договором за своєю суттю не є грошовим зобов`язанням. Тому нарахування штрафу на пеню у розмірі 2 377,86 грн є безпідставним та таким, що суперечить положенням чинного законодавства.

У той же час, нарахування штрафу на суму основного боргу є правомірним.

У зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу підлягає частковому задоволенню в розмірі 3 060,00 грн. (30 600,00 * 10%).

В частині стягнення штрафу в розмірі 237,79 грн. суд відмовляє.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товарної біржи "Київський інсайдерський фонд" (01021, м. Київ, вул. Інститутська, будинок 16, офіс 1/5, ідентифікаційний код 36024932) на користь державного підприємства "Прозорро.Продажі" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22, ідентифікаційний номер 42068925) заборгованість у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., пеню в розмірі 2 528 (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп., штраф в розмірі 2 060 (три тисячі шістдесят) грн. та судовий збір в розмірі 1 908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) грн. 51 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий