РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2020 р.Справа № 910/15732/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп"

до Київського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення №60/68-р/к від 16.10.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача №60/68-р/к від 16.10.2019 р. є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 12.11.2019 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 04.12.2019 р.

21.11.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти позову.

Протокольною ухвалою від 04.12.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 15.01.2020р.

Протокольною ухвалою від 15.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2020 р.

У судове засіданні 29.01.2020 р. представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у підготовчому засіданні 15.01.2020 р., що підтверджується протоколом та розпискою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 29.01.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 16.10.2019р. № 60/68-р/к у справі № 68/60/73-рп/к.19 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки; та накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" штраф у розмірі 68 000 грн.

Позивач із прийнятим Комітетом рішенням не погоджується та зазначає, що рішення являється необґрунтованим і не відповідає вимогам чинного законодавства; відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, не довів обставини, які мають значення для справи і які в рішенні визнано встановленими, неправильно застосував норми чинного законодавства, а висновки Відділення, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону та в межах повноважень Комітету; обставини, встановлені у ньому, являються доведеними та відповідають дійсності; Комітетом було всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України, для реалізації завдань, покладених на АМК, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення АМК, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції"; "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 05.06.2019 № 13-02/564 та з метою виконання завдань, покладених на Відділення Законом України "Про Антимонопольний комітет України", здійснюється державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних (публічних) закупівель, зокрема під час участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп", ідентифікаційний код юридичної особи у тендерній процедурі закупівлі "Капітальний ремонт обладнання міського крематорію на вул. Байкова. 16, Голосіївський район (ДК 021:2015:45000000-7 Будівельні роботи)", яка проводилась Комунальним підприємством "Київський Крематорій", ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" - UA-2018-10-02-000249-b.

У зв`язку з викладеним, на адресу ТОВ "Дельтабудгруп" було направлено Вимогу голови Відділення від 10.06.2019 № 60-02/3340 про надання інформації (далі - Вимога).

Відповідно до пошукової форми поштових відправлень, яка розміщена на веб-порталі Акціонерного товариства "Укрпошта" (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati- forma-poshuku), Вимога (штрихкодовий ідентифікатор 812) була вручена особисто 18.06.2019.

Згідно з Вимогою, ТОВ "Дельтабудгруп" повинно було надати до Відділення інформацію та належним чином завірені копії документів протягом 25 календарних днів з дня її отримання, тобто до 15.07.2019.

ТОВ "Дельтабудгруп" листом від 03.07.2019 № 07/4 (вх. № 60-01/2515 від 08.07.2019) повідомило Відділення, що вважає вказану вимогу незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із перевищенням наданих законом повноважень щодо витребування інформації.

При цьому, станом на 16.07.2019 інформацію на Вимогу голови Відділення ТОВ "Дельтабудгруп" не подало.

Оскільки дії ТОВ "Дельтабудгруп" у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 10.06.2019 № 60-02/3340 у встановлений ним строк, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідачем було постановлене розпочати розгляд справи за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 68/60/73-рп/к.19, за результатом розгляду якої і постановлено оскаржуване Рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

З матеріалів справи вбачається що позивач, не погоджуючись з Вимогою, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до виконуючої обов`язки голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Шурховецької Людмили Ігорівни, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу в.о. Голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.06.2019 № 60-02/3340 про надання інформації (справа Окружного адміністративного суду міста Києва №640/12295/19)

При цьому, станом на час розгляду даної справи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/12295/19 не постановлено, а Вимога від 10.06.2019 № 60-02/3340 є чинною.

Положеннями ст. 22 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 вказаного Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Позивач вважає, що оскаржуване Рішення від 16.10.2019 року № 60/68-р/к по справі № 68/60/73-рп/к.19 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" прийняте з перевищенням відповідачем своїх повноважень, оскільки відповідач був зобов`язаний зупинити провадження у справі № 68/60/73-рп/к.19 до вирішення по суті позову про визнання протиправною та скасування вимоги про надання інформації Окружним адміністративним судом м. Києва по справі №640/12295/19.

Проте, такі доводи судом відхиляються як необґрунтовані та безпідставні, з огляду на відсутність законодавчо встановленого обов`язку Відділення зупиняти провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у разі оскарження відповідної Вимоги.

Також, позивач вказує, що останній день для надання інформації та копій документів за Вимогою припадав на вихідний день 13.07.2019 року (суббота). При розрахунку дати останнього дня отримання відповідачем поштового відправлення від позивача у вигляді інформації та копій документів за вимогою №60-02/3340 діють нормативні строки пересилання письмової кореспонденції, встановлені підпунктами 1, 2 розділу II Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень".

Отже, позивач зазначає, що граничний термін отримання інформації та копій документів з урахуванням строку пересилання є 18.07.2019 року, проте Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 17.07.2019 року передчасно винесено Розпорядження №60/73-рп/к про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за неподання інформації у встановлені головою територіального відділення строки.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається надання позивачем інформації на Вимогу Відділення ні 18.07.2019 року, ні в подальшому, у зв`язку з чим наведені вище доводи позивача відхиляються як необґрунтовані та такі, що не можуть вплинути на результат вирішення даного спору.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені, зокрема, пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Дослідивши зібрані по справі документи, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Відділення діяло в межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та являються обґрунтованими і доведеними.

Всі інші доводи і твердження позивача судом відхиляються як недоведені та такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 78, 79 Кодексу передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовані належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтабудгруп" до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.02.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна