ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Справа№ 910/10188/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 22.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.10.2019 (повний текст складено 11.11.2019)

у справі № 910/10188/19 (суддя: Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укруниверком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп»

про стягнення 243 977,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укруниверком» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» заборгованості у розмірі 243 977,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про передачу ліцензійних прав розповсюдження телеканалів на території України від 01.03.2014, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за січень та лютий 2019 року.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/10188/19 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укруниверком» заборгованість у розмірі 243 977 грн 90 коп., судовий збір у розмірі 3 659 грн 67 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 810 грн 00 коп.

Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується та відповідачем належними і допустимими доказами не спростованого, що станом на момент розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість зі сплати щомісячної винагороди за Договором від 01.03.2014 за січень та лютий 2019 року у загальному розмірі 243977,90 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/10188/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Судові витрати апелянт просить покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укруниверком».

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/10188/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.01.2020. Надано сторонам строк для подання відзивів, заяв, клопотань.

03.01.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та без з`ясування всі обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення.

Апелянт зазначає, що ним було повністю сплачено кошти за спірний період, однак це було зроблено з помилкою в призначенні платежу, а саме в зазначенні періоду за який здійснюється оплата, а тому у відповідача відсутня заборгованість за спірний період, що виключає задоволення позову.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає залишенню без змін.

У своєму відзиві позивач вказує, що відповідач вже після звернення з даним позовом звернувся до позивача про необхідність зарахування коштів сплачених згідно платіжних доручень в рахунок погашення заборгованості за інший період ніж було вказано в призначенні платежу, а вказані дії направлені виключно на ухилення від належного виконання зобов`язань за договором.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції на суму 20000 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат було надано платіжне доручення від 04.12.2019 та акт надання послуг.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 22.01.2020 представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 22.01.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, крім того просив вирішити питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

01.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укруниверком» (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» (повірений) було укладено договір про поширення в кабельних мережах (надалі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1. Договору довіритель надає повіреному право від імені та за рахунок довірителя укладати з суб`єктами підприємницької діяльності (далі - ліцензіати) ліцензійні договори на право розповсюдження в телекомунікаційних мережах по IP протоколу Каналу/ів на території, переданих довірителем в зоні дії IPTV систем, що належать ліцензіатам повністю або частково, або тими, що керуються ліцензіатами або їх дочірніми підприємствами (іменованих надалі «Системи») у відповідності з умовами цієї угоди. Під «Зоною дії» мається на увазі територія, на якій ліцензіати уповноважені відповідною державною установою керувати системою IPTV, і керують системою IPTV на цій території, або територія, на якій оператор зобов`язується побудувати систему IPTV і / або керувати нею.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що повірений зобов`язується укладати відповідні договори та надавати право ліцензіатам поширювати Канал/ли виключно на платній основі і у всіх системах ліцензіатів в Зоні дії, дотримуючись візуальну, звукову і графічну цілісність каналу. Канал повинен поширюватися в синхронному і цілісному вигляді, без затримок, видалень, додавань, змін, зниження якості, скорочень, замін. Канал повинен поширюватися на таких же умовах, на яких поширюються інші канали або сервіси, що пропонуються ліцензіатами в системах в Зоні дії.

Згідно з п. 1.3. Договору повірений зобов`язаний контролювати дотримання ліцензіатами умов укладених з ними договорів протягом усього терміну їх дії, у тому числі виконання фінансових зобов`язань, та інформувати довірителя про дотримання умов зазначених договорів. Повірений зобов`язаний отримувати винагороду від ліцензіарів за надане право поширювати канал.

Додатковими угодами від 01.03.2016 та від 01.01.2019 до Договору вносилися зміни щодо переліку телевізійних каналів, діяльність з поширення яких є предметом даного Договору.

Статтею 6 Договору передбачено, що повірений повинен не пізніше, ніж протягом 10 днів після закінчення кожного календарного місяця протягом терміну дії угоди відправляти довірителю звіт у прийнятній обома сторонами формі, в якому зазначається загальна кількість абонентів каналу та сума нарахованої винагороди ліцензіатам за право розповсюдження каналу за звітний календарний місяць. Під абонентами каналу мається на увазі будь-яке розташування в Зоні дії системи, куди ліцензіат доставляє канал. Не обмежуючи вищевказане узагальнення, поняття «абоненти каналу» має включати в себе будь-яке житлове приміщення (для однієї сім`ї або багатоквартирний будинок) та інші точки прийому каналу.

Відповідно до п. 6.1. Договору повірений згоден зберігати і вести точні записи і звіти з усіх питань, що мають пряме відношення до цієї угоди відповідно до загальноприйнятих стандартів фінансового обліку. Протягом терміну дії угоди і протягом 1 року після її закінчення, такі записи і звіти повинні бути доступні для інспекції та аудиторської перевірки, проведеної за рахунок довірителя в офісах повіреного після того, як довіритель завчасно направить на адресу повіреного письмове повідомлення. Довіритель має право проводити таку перевірку один раз на 12 місяців протягом терміну дії угоди, і така перевірка може бути спрямована тільки на суми, що підлягають до оплати за поточний і попередній календарні роки. Будь-яка інформація, отримана в ході такої перевірки, вважається строго конфіденційною і зберігається аудиторською фірмою, т.ч., що довіритель може отримати відомості про належні йому суми.

Згідно з п. 6.2. Договору якщо в результаті таких перевірок виявиться розбіжність у щомісячних звітах повіреного більш, ніж на 5% не на користь довірителя, то довіритель має право вимагати від повіреного негайної оплати відповідних витрат на аудит та виплати незаявлених сум. Якщо розбіжність виявиться необґрунтовано високою, ця угода може бути правомірним чином розірвана без попереднього повідомлення при збереженні права на можливий судовий процес.

За змістом п. 6.3. Договору повірений протягом дії угоди зобов`язаний на вимогу довірителя надавати всю необхідну документацію та інформацію, що належить до правовідносин, які оформлені і регулюються відповідно до угоди.

Відповідно до статті 2 Договору термін дії цієї угоди становить 1 рік, починаючи з 01.03.2014. Якщо угода не розірвана будь-якою зі сторін письмовим повідомленням, надісланим рекомендованим листом іншій стороні не пізніше, ніж за шістдесят (60) днів до закінчення терміну дії угоди, вона автоматично продовжується на 1 рік. Слово «Термін» значить початковий термін та всі терміни продовження.

Згідно з п. 11.1. Договору сторони можуть розірвати цю угоду, повідомивши один одного за 30 днів до дати передбачуваного розірвання.

У відповідності до п. 11.2. Договору на додаток до законних або таких, що випливають з положень цієї угоди прав сторін, кожна сторона може розірвати цю угоду, повідомивши про це іншу сторону, в наступних випадках:

- якщо одна зі сторін істотно порушує цю угоду, за умови, що це порушення може бути усунене, і якщо ця сторона протягом наступних 30 днів не вжила жодних дій, щоб повністю усунути таке порушення і не продемонструвала іншій стороні, що воно усунуто;

- якщо одна зі сторін не заявила про своє банкрутство і є неспроможною або звільненою від відповідальності за законом, що має відношення до її фінансового стану, або її здатності виконувати свої платіжні зобов`язання;

- якщо по відношенню до однієї зі сторін до суду була подана примусова заява про її банкрутство, або якщо вона була звільнена від відповідальності за законом будь-якого зі своїх кредиторів, якщо тільки ця примусова заява не відкликана, а звільнення від відповідальності не скасовано протягом 30 днів після того, як заяву було подано, а звільнення вступило в силу;

- якщо будь-яка зі сторін не має законного або державного дозволу на укладення цієї угоди.

Пунктом 5.1. укладеного між сторонами Договору визначено, що відповідно до умов і положень цієї угоди, повірений повинен сплачувати довірителю за кожен календарний місяць протягом терміну дії угоди щомісячну винагороду відповідно до умов, зазначених у Додатку А (надалі - винагорода).

У додатку А (Винагорода) сторони погодили, що розмір винагороди довірителя за календарний місяць розраховується наступним чином:

1) з 01.03.2014 по 31.12.2014: S = W х 0,8, де S - сума винагороди довірителя, W - сума коштів, отриманих повіреним від ліцензіарів;

2) з 01.01.2015 і далі: S = W х 0,85, де S - сума винагороди довірителя, W - сума коштів, отриманих повіреним від ліцензіарів.

Відповідно до п. 5.2. Договору щомісячна винагорода розраховується на основі щомісячного звіту повіреного. Повірений повинен надавати цей звіт довірителю відповідно до статті 6 цієї угоди. Відповідні рахунок і акт будуть висилатися повіреному довірителем після отримання вищевказаного звіту.

Згідно з п. 5.3. Договору повірений уповноважений поширювати канал по мережі IPTV в будівлі, обладнані для прийому «колективного сервісу». У разі, якщо колективний сервіс, включаючи канал, запропоновано колективним організаціям, в будинку яких 100% користувачів підключені до нього, в результаті чого вони можуть працювати на більш вигідних фінансових умовах, довіритель отримує від повіреного щомісячну винагороду, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що винагорода має бути сплачена не пізніше 20 днів після отримання відповідного рахунку шляхом банківського переказу на банківський рахунок довірителя, як зазначено в додатку В. Оплата провадиться повіреним у гривні. Повірений також сплачує витрати на банківський переказ.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що відповідачем належним чином не виконано умови Договору в частині сплати винагороди, внаслідок чого у відповідача існує заборгованість у розмірі 243977,90 грн.

До позовної заяви позивачем додано належним чином засвідчені копії таких рахунків на оплату: - рахунок на оплату №728 від 30.11.2018 та акт передачі прав №730 від 30.11.2018 на суму 119609,93 грн; - рахунок на оплату №793 від 31.12.2018 та акт передачі прав №795 від 31.12.2018 на суму 134017,81 грн; - рахунок на оплату №54 від 31.01.2019 та акт передачі прав №54 від 31.01.2019 на суму 155681,30 грн; - рахунок на оплату №108 від 28.02.2019 та акт передачі прав №108 від 28.02.2019 на суму 154885,57 грн;- рахунок на оплату №163 від 31.03.2019 та акт передачі прав №163 від 31.03.2019 на суму 155040,91 грн; - рахунок на оплату №217 від 30.04.2019 та акт передачі прав №217 від 30.04.2019 на суму 156000,00 грн; - рахунок №269 від 31.05.2019 та акти передачі прав: акт передачі прав №269 від 31.05.2019 на суму 156000,06 грн; №730 від 30.11.2018 на суму 119609,93 грн, №795 від 31.12.2018 на суму 134017,81 грн, №54 від 31.01.2019 на суму 155681,30 грн, №108 від 28.02.2019 на суму 154885,57 грн, №163 від 31.03.2019 на суму 155040,91 грн підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Наявними у справі банківськими виписками по рахунку підтверджується, що рахунки №728 від 30.11.2018 (за листопад 2018 року) на суму 119609,93 грн та №793 від 31.12.2018 (за грудень 2018 року) на суму 134017,81 грн були оплачені відповідачем в повному обсязі (факт чого сторонами не заперечується).

Також матеріалами справи підтверджується, що в рахунок часткової оплати винагороди згідно з рахунком №54 від 31.01.2019 (за січень 2019 року) відповідачем було перераховано позивачу кошти у загальній сумі 66588,97 грн.

14.06.2019 платіжними дорученнями №027 на суму 155040,91 грн, №025 на суму 156000,06 грн та №026 на суму 156000,06 грн позивачем повністю сплачено відповідачу винагороду (згідно з призначенням платежу) за рахунками №163 від 31.03.2019 (за березень 2019 року), №217 від 30.04.2019 (за квітень 2019 року) та №269 від 31.05.2019 (за травень 2019 року) відповідно.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належних та допустимих доказів оплати рахунків №54 від 31.01.2019 (за січень 2019 року) в частині 89092,33 грн та рахунку №108 від 28.08.2019 (за лютий 2019 року) на суму 154885,57 грн відповідачем не надано.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що після отримання доступу до банківського рахунку та вивчення частини бухгалтерських документів, листом №01/08 від 01.08.2019 відповідач повідомив позивача, що ТОВ «Ай Пі Медіа Груп» платіжним дорученням №025 від 14.06.2019 були перераховані грошові кошти у сумі 156000,06 грн на поточний рахунок ТОВ «Укруниверком» № НОМЕР_1 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО банку 300614, однак, у полі призначення платежу було помилково вказано: «Винагорода за надання права на розповсюдження телек.зг.рах.№217 від 30.04.2019, дог. від 01.03.2014», правильним слід вважати таке призначення платежу: оплата винагороди (залишок) за січень 2019 року згідно рахунку №54 від 31.01.2019 без ПДВ в сумі 89092,33 грн та оплата винагороди за люти 2019 року згідно рахунку №108 від 28.02.2019 без ПДВ в сумі 65948,58 грн. Також відповідач зазначає, що у платіжному дорученні №026 від 14.06.2019 у полі призначення платежу помилково вказано про оплату винагороди згідно рахунку №269 від 31.05.2019, а правильним слід вважати таке призначення платежу: оплата винагороди (залишок) за лютий 2019 року згідно рахунку №108 від 28.02.2019 в сумі 88936,99 грн, про що також повідомлено позивача у листі.

Натомість, за твердженням відповідача, акти приймання передачі прав №217 від 30.04.2019 та №269 від 31.12.2019 не підписані жодною із сторін, що свідчить про відсутність надання прав позивачем, так і отримання таких прав відповідачем.

Судом враховується, що акти передачі прав №217 від 30.04.2019 на суму 156000,00 грн та №269 від 31.05.2019 на суму 156000,06 грн представниками відповідача не підписано.

Однак, за висновками суду, складання актів передачі прав не є підставою для виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин у даному випадку, оскільки правовідносини виникають саме з Договору від 01.03.2014.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Дослідивши обставини справи та правовідносини, що виникли між сторонами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що положеннями п.п. 5.1 Договору прямо передбачено обов`язок повіреного сплачувати довірителю щомісячну винагороду протягом терміну дії Угоди, а необхідності складання актів передачі прав умовами Договору не передбачено.

Листом від 24.04.2019 №24/04/19 позивач повідомив відповідача про розірвання Договору лише з 01.06.2019. Більш того, в матеріалах справи наявна копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» №150519 від 15.05.2019 за підписом особи, яка була генеральним директором на момент підписання, а саме Василевського В., за змістом якого відповідач повідомляв своїх контрагентів, що не має права розповсюджувати та укладати ліцензійні угоди на канали саме з 01.06.2019.

Позивачем, в свою чергу, було надано банківську виписку по рахунку відповідача, відповідно до якої відповідач виставляв рахунки та отримував грошові кошти за договором розповсюдження телеканалів за весь період, включаючи квітень і травень 2019 року.

Наведене спростовує твердження відповідача про неможливість виконання ним умов Договору у квітні і травні 2019 року та відсутність обов`язку сплачувати винагороду за вказаний період.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що станом на момент розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість зі сплати щомісячної винагороди за Договором від 01.03.2014 за січень та лютий 2019 року у загальному розмірі 243977,90 грн, а строк сплати є таким, що настав, що, в свою чергу, є підставою для задоволення позову.

Посилання відповідача на ту обставину, що ОСОБА_1 в період дії Договору був посадовою особою як позивача (директор), так і відповідача (генеральний директор) до уваги судом не приймається, оскільки позивач і відповідач є двома окремими юридичними особами, у кожної з яких внаслідок укладення Договору виникли відповідні зобов`язання, питання щодо добросовісності діяльності ОСОБА_1 як керівника вказаних підприємств не є предметом розгляду даної справи, водночас, обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, а листи за підписом ОСОБА_1 не були визначальними доказами при розгляді даного спору.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача на отримання винагороди за надані послуги і вказані права підлягають захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за договором, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позову є законними та обґрунтованими.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 1 ст. 1108 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо безпідставності дослідження правовідносин між сторонами у період з квітня по травень 2019 року, оскільки саме відповідач посилається на платіжні доручення з призначенням платежу «Винагорода за надання права на розповсюдження телек.зг.рах.№217 від 30.04.2019, дог. від 01.03.2014» та «Винагорода за надання права на розповсюдження телек. зг. рах. №269 від 31.05.2019, дог. від 01.03.2014» як на доказ погашення заборгованості, але зі змісту вказаних платіжних доручень, вбачається, що ними сплачені рахунки за квітень 2019 року, що зумовило необхідність досліджувати правовідносини сторін поза межами спірного періоду.

З огляду на викладене, платіжні доручення з призначенням платежу: «Винагорода за надання права на розповсюдження телек.зг.рах.№217 від 30.04.2019, дог. від 01.03.2014» та «Винагорода за надання права на розповсюдження телек. зг. рах. №269 від 31.05.2019, дог. від 01.03.2014» зараховані в рахунок сплати за послуги надані в інший період, а матеріали справи не містять доказів, що заборгованість відповідача за період січень-лютий 2019 року (спірний період) відсутня.

При цьому апелянт не спростував висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та не надав доказів вчинення судом порушень, які б могли бути підставою для скасування рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/10188/19 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/10188/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

7.2. Позивачем було заявлено до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000,00 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення на суму 20 000,00 грн з призначенням платежу «За правничу допомогу та супровід справи № 910/10188/19 в Півн.аппеляц. госп. суді зг. Рах. № 120 від 04.12.2019р, без ПДВ», Акт наданих послуг на 20 000,00 грн та ордер на представництво інтересів позивача в суді.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Дослідивши доводи заяви, а також докази на підтвердження повноважень адвоката та реальності витрат позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає заяву обґрунтованою, а вимогу про стягнення з відповідача 20 000,00 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/10188/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі № 910/10188/19 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп» (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 46-Б, ідентифікаційний код 36603177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укруниверком» (04053, м. Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7, ідентифікаційний код 36125461) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Пі Медіа Груп».

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.02.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна