ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5676/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" , м. Дніпро

про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації середньої заробітної плати за весь час прострочення виплат

Представники: не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

29.11.19р. ОСОБА_1 подав до господарського суду позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 32 826, 00 грн. та компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 04.11.2019р. по 22.11.2019р. в розмірі 3 616, 24 грн.

02.12.19р. ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами..

26.12.2019р. до суду надійшов відзив відповідача, в якому зазначає, що визнає позовні вимоги в сумі 30 834, 00 грн. заборгованості по заробітній платі та 4 226, 55 грн. компенсації за затримку розрахунку при звільненні. Одночасно відповідач зазначає, що позивачу при звільненні підлягало до сплаті 32 875, 00 грн. та 05.11.19р. було виплачено частину заборгованості в розмірі 2 041, 00 грн., у зв`язку з чим, загальна заборгованість з заробітній платі складає 30 834, 00 грн. (32 875, 00 грн. - 2 041, 00 грн. = 30 834, 00 грн.).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 11.06.15р. порушено провадження у справі № 904/4592/15 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з 27.11.2012 р. по 04.11.2019р. перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД», що підтверджується копією трудової книжки, поданою позивачем.

04.11.2019р. позивача звільнено із займаної посади на підставі п.1. ст. 36 Кодексу законів про працю України за згодою сторін.

Згідно довідки відповідача за №49-Р/389 від 19.12.19р. вбачається, що при звільнені 04.11.19р. за згодою сторін, позивачу належало до виплати 32 875, 00 грн.

Однак відповідачем в порушення приписів КЗпП України було виплачено позивачу заробітну плату лише частково в сумі 2 041, 00 грн. (05.11.2019р.).

У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 32 826, 00 грн. В той же час, позивач у своєму позові не врахував часткову сплату відповідачем заробітної плати в розмірі 2 041, 00 грн.

Окрім того, позивач відповідно до приписів ст. 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 04.11.19р. по 22.11.19 р.) у розмірі 3 616,34 грн. Згідно з контр розрахунку відповідача, сума середнього заробітку складає 4 226, 55 грн. ( за період з 04.1.19р. по 22.11.19р. ). Суд погоджується зі здійсненим контр розрахунком відповідача, однак вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача, лише 3 616, 34 грн. ( як зазначено у позовній заяві) .

На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості перед позивачем ( з урахуванням середнього заробітку) не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача 30 834, 00 грн. - заборгованості з заробітної плати та компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 04.11.2019р. по 22.11.2019р. в розмірі 3 616, 24 грн. , що відповідно є підставою для часткового задоволення позову. В задоволенні іншої частини позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити , з вищенаведених підстав.

Стосовно судового збору, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. 4.1. постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.13р. №7, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов`язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача; такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру. Правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Нормами ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 815, 99 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 30 834, 00 грн. ( тридцять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні, 00 коп. ) , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.11.19р. по 22.11.19 р. у розмірі 3 616,34 грн. ( три тисячі шістсот шістнадцять гривень 34 коп.).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь державного бюджету 1 815, 99 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять гривень 99 коп.) - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 30.01.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 30.01.2020

Суддя С.А. Примак