У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 лютого 2020 року м. Чернігів справа № 927/1124/16

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали позовної заяви ліквідатора Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлової І.В. (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Чернігівська, 128) до Ніжинської міської ради (16600, м. Ніжин Чернігівської області, пл. І.Франка, 1) про визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування по справі за заявою ліквідатора боржника
БОРЖНИК: Комунальне підприємство «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою»
16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Чернігівська, 128
про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головою ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» (надалі боржник) подана заява про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 11, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), яка ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.12.2016р. була прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.12.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 20.12.2016р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, обов`язки ліквідатора покладено на голову ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлову І.В.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута Карлової І.В. неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2020р. на шість місяців до 20.06.2020р. включно.

28 січня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою», надійшла позовна заява від 24.01.2020р. № 22/01-2 ліквідатора Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлової І.В. до Ніжинської міської ради про визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування, згідно якої ліквідатор просить:

визнати недійсним п. 1 рішення Ніжинської міської ради шістдесят другої сесії шостого скликання від 11 листопада 2014 року за № 5-62/2014 «Про передачу майна КП «НМПБ» в повне господарське відання на безоплатній основі КП «Графський парк» в частині передачі нерухомого майна згідно переліку;

зобов`язати Ніжинську міську раду повернути нерухоме майно згідно переліку підприємству КП «НМПБ».

В обгрунтування заявлених вимог ліквідатор Карлова І.В. зазначає, що спірне рішення органом місцевого самоврядування було прийнято без достатніх на те правових підстав та з порушенням норм діючого законодавства України. Під час прийняття відповідного рішення Ніжинська міська рада зловжила владними повноваженнями, наданими Конституцією України та іншими законами, неправомірно скористалась своїми правами власника комунального підприємства та прийняла стосовно відповідного майна незаконне рішення про його вилучення та передачу іншому підприємству усвідомлюючи, при цьому, що такими діями завдається шкода інтересам кредиторів підприємства та безпосередньо банкруту.

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019р. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Статтями 161, 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявою по суті справи є, зокрема позовна заява.

Позовна заява повинна містити, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних вище вимог, позовна заява ліквідатора Карлової І.В. не містить:

повного найменування позивача (відсутня повна назва організаційно правової форми, зазначено лише нерозшифрована абревіатура «КП»), а також його номер засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

ціни позову в частині вимоги щодо повернення нерухомого майна;

зазначення доказів, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини;

попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 163, 164 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В якості документів, які підтверджують відправлення відповідачеві та голові комітету кредиторів Головному управлінню ДПС у Чернігівській області копії позовної заяви і доданих до неї документів, ліквідатор Карлова І.В. надала фіскальні чеки від 27.01.2020р. про направлення рекомендованих листів на адреси органу місцевого самоврядування та податковому органу без опису вкладення до них.

Таким чином, самі лише фіскальні чеки від 27.01.2020р. не можуть бути належними доказами надсилання відповідачеві та голові комітету кредиторів Головному управлінню ДПС у Чернігівській області копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду, зокрема позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020р. встановлений в розмірі 2 102,00 грн.

Позовна заява ліквідатора Карлової І.В. містить як немайнову вимогу (визнання недійсним пункту рішення органу місцевого самоврядування), так і вимогу майнового характеру (повернення нерухомого майна).

В силу ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, звертаючись з даним позовом, ліквідатор Карлова І.В. мала сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру (визнання недійсним пункту рішення органу місцевого самоврядування) в сумі 2 102,00 грн.

Щодо сплати судового збору за вимогу майнового характеру, враховуючи, що в позовній заяві не визначена ціна позову в частині вимоги про повернення майна і до позовної заяви ліквідатором Карловою І.В. не додано доказів вартості спірного майна, не є можливим чітко визначити в якій саме сумі має бути сплачений в даному випадку судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу, що за змістом ст. 4, 41, 45 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Отже, з урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства України, позивачем за даним позовом має бути особа порушені права або охоронювані законом інтереси якої підлягають захисту.

Заявником в позовній заяві значиться ліквідатор Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлова І.В., однак обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав або охоронюваних законом інтересів саме ліквідатора в позовній заяві відсутнє.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що позовна заява ліквідатора Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлової І.В. не відповідає вимогам, встановленим ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, вона залишається без руху.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4, 41, 45, 161 164, 172, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ліквідатора Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлової І.В. до Ніжинської міської ради про визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування залишити без руху.

Зобов`язати ліквідатора Карлову І.В. протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду разом з заявою про усунення недоліків:

позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

належні докази відправлення копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві;

докази сплати судового збору за ставкою, встановленою для позовних заяв немайнового характеру в сумі 2 102,00 грн.;

письмові пояснення, в яких визначити ціну позову в частині вимоги повернути майно, виходячи з його вартості, та докази сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір»;

докази вартості спірного майна.

Роз`яснити ліквідатору Карловій І.В., що в разі неусунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата набрання ухвалою законної сили 03.02.2020р.

Суддя А.С. Сидоренко