ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. Справа № 916/3524/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/3524/19 за позовом Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Ангарська,1) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Авангард" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська,15) про стягнення 18600грн. основного боргу, 594,72грн. втрат від інфляції, 419,77грн. три проценти річних, що загалом складає 19614,49грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.04.2018р. між ДП "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" та ТОВ "Житловий комплекс "Авангард" було укладено договір зберігання №1/300418, за яким відповідач передав позивачу майно (споруди) на відповідальне зберігання з правом користування за актом прийняття-передачі, підписаного уповноваженими представниками сторін. В порушення умов вказаного договору відповідач прострочив оплату послуг зберігання за листопад, грудень 2018р. в сумі 16800грн., на яку позивачем нараховано три проценти річних в сумі 419,77грн., 594,72грн. втрат від інфляції. Крім того, позивач у тексті позову навів розрахунок пені в сумі 13,99грн., однак, в прохальній частині позивач не просив суд стягнути з відповідача пеню, у зв`язку з чим судом не розглядається стягнення пені, так як суд позбавлений можливості діяти на користь однієї зі сторін спору та виходити за межі заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, з огляду на те, що ухвалу суду про відкриття провадження по справі відповідачем отримано 26.11.2019р., про що свідчить наявне у справі повідомлення відділення зв`язку про вручення поштової кореспонденції.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2019р. відкрито провадження у справі №916/3524/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

30.04.2018р. між ДП "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" (виконавець) та ТОВ "Житловий комплекс "Авангард" (депонент) було укладено договір зберігання №1/300418, відповідно до якого депонент зобов`язується передати, а виконавець зобов`язується прийняти майно, найменування та кількість якого вказується в акті прийому-передачі на відповідальне зберігання з правом користування. Приймання на зберігання відбувається за актом прийняття-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками після фактичного прийняття та є невід`ємною частиною цього договору. В порядку та на умовах, визначених цим договором, за документами, які є невід`ємною частиною цього договору, депонент передає, а виконавець приймає на зберігання з правом користування протягом строку цього договору споруди, що знаходяться на балансі депонента (п.п.1.1., 1.3. договору).

Відповідно до п.п.4.1., 4.3. договору №1/300418 від 30.04.2018р. вартість місяця зберігання за цим договором складає 8400грн. в тому числі ПДВ 20%. Розрахунок проводиться в безготівкової формі шляхом перерахування вартості зберігання на поточний рахунок виконавця не пізніше, ніж до 10 числа поточного місяця за поточний місяць зберігання.

Згідно п.7.2. договору №1/300418 від 30.04.2018р. строк дії договору закінчується 31.12.2018р.

У відповідності до договору №1/300418 від 30.04.2018р. відповідач передав на зберігання позивачу майно за актами приймання-передачі від 01.05.2018р., від 03.09.2018р.

На підтвердження надання позивачем відповідачу послуг по зберіганню за договором №1/300418 від 30.04.2018р. в матеріалах справи наявні акти надання послуг №42 від 30.11.2018р. на суму 8400грн., №45 від 28.12.2018р. на суму 8400грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч.1 ст.946 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, як встановлено судом вище, мало місце надання позивачем та прийняття відповідачем послуг зі зберігання майна за договором №1/300418 від 30.04.2018р., які не оплачені за листопад, грудень 2018р. у сумі 16800грн. Однак, так як позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення основної заборгованості в сумі 18600грн., дана позовна вимога підлягає судом частковому задоволенню у сумі 16800грн.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем заборгованості позивач нарахував до стягнення з відповідача 594,72грн. втрат від інфляції за період з 01.12.2018р. по 31.08.2019р., 419,77грн. три проценти річних за період з 01.01.2019р. по 31.10.2019р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснено у абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

За результатами перевірки зроблених позивачем розрахунків трьох процентів річних, суми втрат від інфляції, суд встановив, що вони вірні, у зв`язку з чим підлягають судом задоволенню у повній мірі позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 594,72грн. втрат від інфляції за період з 01.12.2018р. по 31.08.2019р., 419,77грн. три проценти річних за період з 01.01.2019р. по 31.10.2019р.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1921грн., які судом підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме, в сумі 1744,71грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Ангарська,1) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Авангард" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул. Ангарська,15) про стягнення 19614,49грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс "Авангард" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул.Ангарська,15, ) на користь Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Ангарська,1, ) 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) грн. основного боргу, 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 72коп. втрат від інфляції, 419 (чотириста дев`ятнадцять) грн. 77коп. три проценти річних, 1744 (одну тисячу сімсот сорок чотири) грн. 71коп. судового збору.

3. Відмовити Державному підприємству "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул.Ангарська,1, ) у задоволенні решти частини позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.02.2020р.

Суддя І.А. Малярчук