ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.01.2020 Справа № 905/2267/19
про стягнення 172 752,00 грн., з яких: сума понесених збитків 151 127,20 грн., сума упущеної вигоди 21 624,80 грн.,-
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Рабко Т.О. довіреність № 09-18/7723
Товариство з обмеженою відповідальністю Алмазспецсталь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення 172 752,00 грн., з яких: сума понесених збитків 151 127,20 грн., сума упущеної вигоди 21 624,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №089/ЛМ/620-001 від 29.10.2017, внаслідок чого позивач поніс збитки у сумі 151 127,20 грн., упущену вигоду в сумі 21 624,80 грн.
Дослідивши заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Частиною першою статті 22 ГПК України встановлено, що спір який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.
Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
Статтею 12 Закону України «Про третейські суди» закріплено види та форму третейської угоди та відповідно встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.
Судом встановлено, що відповідно до п. 9.1. типового договору № 089ЛМ/620-001 від 29.10.2017, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Алмазспецсталь та приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь спори та суперечності, що виникли у зв`язку з даним договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливістю вирішуватися шляхом переговорів.
Згідно п. 9.2. вищезазначеного договору сторони узгодили що спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (у відповідності з регламентом вказаного суду), рішення якого є кінцевим та обов`язковим для сторін та підлягає виконанню сторонами у строки, зазначені у рішенні суду.
Докази недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання п. 9.2. типового договору № 089ЛМ/620-001 від 29.10.2017 про передачу даного спору на вирішення Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» в матеріалах справи відсутні.
Як вбачається із самого третейського застереження, сторонами зазначено назву конкретного третейського суду - Регіональний Третейський суд України при Асоціації «Регіональна правова група», що, у свою чергу, виключає можливість фіктивності такої угоди, а навпаки вбачається спрямованість на чинність та виконуваність останньої, а відтак, й на дійсність самого третейського застереження.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16.
У рішенні Конституційного Суду України від 10.01.2008 у справі № 1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) визначено, що можливість передачі державою на розгляд третейських судів спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин визнана зарубіжною практикою, заснованою, в тому числі, на міжнародному праві. Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі "Девір проти Бельгії" від 27.02.1980).
Враховуючи, що спір виник, як передбачено п. 9.1. типового договору № 089ЛМ/620-001 від 29.10.2017, у зв`язку з даним договором та стосується його неналежного виконання, заявлена позивачем до стягнення сума збитків та упущеної вигоди за типовим договором №089ЛМ/620-001 від 29.10.2017 складає 172 752,00 грн. та не перевищує еквівалент 10 000 доларів США, суд, з огляду на п. 9.2. даного договору, даний спір підлягає розгляду у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».
Пунктом 7 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Оскільки сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду.
Відповідно до частини другої статті 183 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Частиною другою статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Враховуючи, що позивачем на момент винесення даної ухвали не подано суду відповідного клопотання, у суду відсутні передбачені чинним законодавством України підстави для повернення судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 42, 183, 226, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Алмазспецсталь до приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення 172 752,00 грн., з яких: сума понесених збитків 151 127,20 грн., сума упущеної вигоди 21 624,80 грн. залишити без розгляду.
У судовому засіданні 29.01.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.
Повний текст ухвали складено та підписано 03.02.2020.
Ухвала набрала законної сили в день її винесення судом 29.01.2020.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова