ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3072/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від відповідача : Коваль М.О., довіреність № 0801/01 від 08.01.2020 р., адвокат;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019, ухвалене суддею Колісником І.І., повний текст якого складений 21.10.2019, у справі №904/3072/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп", м. Дніпро

про стягнення страхового відшкодування у сумі 157 688,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" про стягнення страхового відшкодування у сумі 157 688,60 грн. внаслідок затоплення нежитлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані правом позивача на отримання від відповідача, як завдавача шкоди, в порядку регресу, сплаченого Товариству з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" страхового відшкодування у сумі 157 688,60 грн., яке було сплачене останньому внаслідок настання страхового випадку, зокрема, спричинення збитків, завданих внаслідок затоплення нежитлового приміщення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 у справі №904/3072/19 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" страхове відшкодування у сумі 157 688,60 грн., судовий збір у сумі 2 365,33 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими, просить рішення суду від 16.10.2019 скасувати; здійснювати розгляд справи в апеляційному суді з повідомленням (викликом) учасників справи.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом під час визначення сторони відповідальної за спричинені збитки, не були враховані положення п. 4.1.2. Договору суборенди, відповідно до якого, до зобов`язань Суборендаря належить утримання приміщення та прилеглої території у повній справності і належному санітарному стані, а також положення п. 4.1.8. Договору суборенди, яким закріплено, що Суборендар зобов`язаний здійснювати поточний ремонт об`єкта Суборенди протягом дії цього Договору, за письмовим погодженням з Орендарем. Також, судом не були враховані положення п. 6.4. Договору, за якими Орендар не несе відповідальність за схоронність майна Суборендаря, що розміщується у найманому приміщенні. З урахуванням наведеного апелянт вважає саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" відповідальною за нанесення шкоди особою, оскільки приміщення знаходилося у суборенді цього підприємства, починаючи з січня 2015 року, та суборендар не вчиняв жодних дій щодо поточного ремонту об`єкта суборенди, у тому числі, даху.

Також апелянт вважає, що акт від 11.01.2017, який засвідчує факт затоплення, не може бути належним доказом по справі, оскільки вказаний факт був встановлений з порушенням погоджених сторонами умов Договору, зокрема п.6.7 договору, а отже не може вважатися доведеним. Зауважує, що доданий до матеріалів справи акт не був підписаний уповноваженими представниками Відповідача, а відповідна комісія взагалі не створювалася.

Звертає увагу суду, що розмір страхового відшкодування, на думку апелянта, визначений судом з врахуванням неправильного досліджених доказів, зокрема, згідно актів оцінки технічного стану, здійснених ТОВ "Алва Сервіс", загальний розмір відновлювального ремонту, тобто, спричинених збитків, становить 136 726,00 грн. або 142 294,00 грн. (у разі необхідності заміни динаміків), однак, за спірним рішенням з Відповідача було стягнуто 157 688,60 грн., тобто, більшу суму, ніж передбачено доказами, наявними у матеріалах справи.

Апелянт вважає, що з урахуванням наведених у скарзі доводів, в даному випадку відсутній весь склад цивільного правопорушення, яке має наслідком притягнення до відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Позивач у справі, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна", відзив на апеляційну скаргу не надало, правом, передбаченим ст.263 ГПК України не скористалось. Про час для подання відзиву на апеляційну скаргу повідомлялось належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.158, 164).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2019 (суддя - доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 залишено без руху у зв`язку з недоплатою судового збору у розмірі 1182,67 грн. за оскарження рішення суду. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

27.11.2019 від скаржника до суду надійшов супровідний лист до якого додано платіжне доручення № 4802 від 22.11.2019 про сплату 1182,67 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2019 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Іванова О.Г., суддів Березкіної О.В., Дарміна М.О.) відкрито апеляційне провадження у справі №904/3072/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 23.12.2019 на 11:00 годину.

Через відпустку судді - члена колегії суддів Березкіної О.В. та з урахуванням п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, судове засідання, призначене на 23.12.2019, не відбулось.

Після виходу судді Березкіної О.В. на роботу, ухвалою суду від 13.01.2020 розгляд апеляційної скарги призначений на 29.01.2020 на 11:00 годину.

Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 29.01.2020 не з`явився; про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з частинами 11, 12 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на належне повідомлення позивача з місцем, датою та часом розгляду справи, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника позивача.

В судовому засіданні 29.01.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухав пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

23.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп" (далі - орендар, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (далі - суборендар) укладено договір суборенди № АРГ-4/15 (далі - договір суборенди).

Відповідно до пункту 1.1 договору суборенди орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64 (далі - СТЦ "Амстор"), загальною площею 2 140,00 м2 на першому поверсі і зазначену контуром на ситуаційному плані (додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору (а.с.24-41).

Зазначена частина приміщення перебуває у користуванні орендаря на підставі договору оренди № А-4/14 від 23.01.2015.

Пунктом 1.2 договору суборенди передбачено, що приміщення надається суборендарю з метою використання його в якості торгівельної площі і здійснення комерційної діяльності згідно з додатком № 5 "Профіль діяльності ТОВ "Комфі Трейд".

Приміщення належить ТОВ "Амстор" на підставі свідоцтва серії ЯЯЯ №963766 про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради 12.01.2006, зареєстрованого орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 13.01.2006 у книзі 15, номер запису 2356, реєстраційний номер 13528533, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 9563223 (п. 1.6 договору суборенди).

За змістом пунктів 6.2, 6.5 договору суборенди орендар зобов`язаний здійснювати капітальний ремонт СТЦ та об`єкту суборенди в обсягах і терміни, передбачені технічними правилами експлуатації будівлі, але такий ремонт не може бути проведений у четвертому кварталі календарного року, а також здійснювати підтримання об`єкта суборенди в стані, який забезпечить можливість його використання з обумовленою цим договором метою (крім поточного ремонту) та забезпечити безперебійне постачання в приміщення води, електричної енергії, опалення, а також підтримувати цілісність даху.

Факт протікання (затоплення) даху об`єкта суборенди та причини, що до цього призвели, встановлюються двосторонньою комісією, що складається з представників сторін шляхом складання та підписання відповідного акта протягом 2 (двох) календарних днів з моменту виявлення протікання (затоплення) даху об`єкта суборенди. У разі відмови орендаря прийняти участь у встановлені та фіксації факту протікання (затоплення) даху об`єкта суборенди, фіксація факту відбувається за участі представників органів місцевої влади та/або ЖЕКу (пункт 6.7 договору суборенди).

У випадку невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за даним договором, друга сторона має право вимагати відшкодування збитків, заподіяних невиконанням умов договору у повному обсязі (п. 8.7 договору суборенди).

Цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами. Строк суборенди за цим договором встановлюється сторонами з 23.01.2015 по 22.12.2017 включно (п. 10.1 договору суборенди).

08.02.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (далі - страхувальник) уклало з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - страховик, позивач) договір № 251.994088241.0047 добровільного страхування майна юридичних осіб (далі - договір страхування) (а.с.13-21).

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном (п.1.1 договору страхування).

Строк дії страхування з 00:00 год. 16.02.2016 до 24:00 год. 15.02.2017 (п. 1.2 договору страхування).

Згідно з пунктом 1.3 договору страхування одним із об`єктів страхування є товарно-матеріальні цінності (аудіо, відео, побутова техніка та посуд, офісна техніка, електронна техніка, комп`ютерна техніка та периферія, фотографічна техніка, пристрої зв`язку та обробки даних, аксесуари до зазначених товарів, інші характерні товари) на страхову суму 4 300 000,00 грн. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, магазин Comfy. Франшиза безумовна - 0,1% від страхової суми (4300,00 грн.)

Страховим випадком є усі можливі ризики, а саме будь-який випадковий і непередбачуваний зовнішній фізичний вплив, що призвів до пошкодження, загибелі або знищення майна, зазначеного в п. 1.3 договору (пп. 2.2.2 п. 2.2 договору страхування).

Вигодонабувачем за цим договором є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (п. 1.9 договору страхування в редакції додаткових угод № 01 від 08.02.2016, № 02 від 04.08.2016).

Після виплати страхового відшкодування до страховика переходять у межах виплаченої суми права, які страхувальник має по відношенню до тих осіб, які відповідальні за збитки (пп. 3.4.10 договору страхування).

11.01.2017 представниками суборендаря та орендодавця складено акт про затоплення товарів у приміщенні магазину Comfy, розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вул. Перемоги, 64 (а.с.44).

В акті зафіксовано затоплення водою наступних товарів:

1. Телевізор Samsung UE65JS9500TXUA, серійний номер 0 APP3LMG700045N , кількість - 1 одиниця, ціна - 83 325,50 грн.

2. Телевізор Samsung UE55KU6500UXUA, серійний номер 0BCW3LDHB00076N, кількість - 1 одиниця, ціна - 33 332,50 грн.

3. Звуковий проектор Samsung HW-J8501/RU, серійний номер 0BAC124H00029E, кількість - 1 одиниця, ціна - 18 332,50 грн.

Загальна вартість пошкоджених товарів через затоплення становить 161 988,60 грн., з ПДВ. Причиною затоплення товарів є протікання даху в ТЦ "Амстор", розташованого за адресою: місто Запоріжжя, вул. Перемоги, 64.

11.01.2017 ТОВ "Комфі Трейд" звернулось до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про понесені збитки за договором страхування № 251.994088241.0047 від 08.02.2016 (а.с. 42-43).

Відповідно до страхового акта № 170112.04 від 18.04.2017 загальний розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи (4300,00 грн.) становить 157 688,60 грн. (161988,60 - 4300,00 = 157 688,60) (а.с. 56).

Виплата страхового відшкодування на користь ТОВ "Комфі Трейд" здійснена позивачем повністю за платіжним дорученням № 21218 від 29.03.2017 (а.с. 54).

Листом № 1110829, 504/2018 від 01.08.2018, посилаючись на статті 993, 1166 Цивільного кодексу України та статтю 27 Закону України "Про страхування", позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою про компенсацію виплаченого страхового відшкодування у сумі 157 688,60 грн. (а.с. 57).

У відповідь відповідач листом № 113 від 08.08.2017 відмовився від задоволення вимог позивача, зазначивши, що він не є відповідальною особою за шкоду, завдану страхувальнику (а.с. 59).

Відмова відповідача у виплаті позивачу зазначеної суми і є причиною виникнення спору.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що настання страхового випадку стало наслідком затоплення товарно-матеріальних цінностей страхувальника через протікання даху, обов`язок щодо підтримання його цілісності, здійснення капітального ремонту об`єкта суборенди в цілому за договором суборенди покладено на відповідача; вказаний факт зафіксований актом про затоплення товарів, складеним та підписаним 11.01.2017, відповідно до умов договору суборенди, таким чином, як факт заподіяння шкоди, її розмір, причинно-наслідковий зв"язок між діями відповідача та фактом заподіяння шкоди та вина відповідача, тобто, повний склад цивільного правопорушення доведені матеріалами справи, як і факт сплати страховиком (позивачем) страхувальнику страхового відшкодування, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченої суми грошових коштів (страхового відшкодування).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений між позивачем та ТОВ "Комфі Трейд" договір страхування № 251.994088241.0047 від 08.02.2016 за своєю правовою природою є договором добровільного страхування. Отже, він підпадає під правове регулювання Глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування".

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За частиною другою статті 8 Закону України "Про страхування" під страховим випадком розуміється подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з частиною першою статті 25 цього Закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України, стаття 27 Закону України "Про страхування").

За приписами частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки визначаються як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною другою статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи положення статті 22 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв`язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з матеріалами справи, за укладеним між відповідачем та ТОВ "Комфі Трейд" договором суборенди (п.п.6.2, 6.6 договору) саме орендар (відповідач) зобов`язаний здійснювати капітальний ремонт СТЦ та об`єкту суборенди в обсягах і терміни, передбачені технічними правилами експлуатації будівлі, але такий ремонт не може бути проведений у четвертому кварталі календарного року, а також здійснювати підтримання об`єкта суборенди в стані, який забезпечить можливість його використання з обумовленою цим договором метою (крім поточного ремонту) та забезпечити безперебійне постачання в приміщення води, електричної енергії, опалення, а також підтримувати цілісність даху.

Таким чином не приймаються доводи апеляційної скарги про неврахування судом положень п. 4.1.2. Договору суборенди, відповідно до якого, до зобов`язань Суборендаря належить утримання приміщення та прилеглої території у повній справності і належному санітарному стані, а також положення п. 4.1.8. Договору суборенди, яким закріплено, що Суборендар зобов`язаний здійснювати поточний ремонт об`єкта Суборенди протягом дії цього Договору, за письмовим погодженням з Орендарем, оскільки поточний ремонт приміщення не тотожний ремонту та цілісності даху будівлі, за які відповідальним є саме відповідач. За наведеного не приймаються і посилання апелянта на п.6.4 договору.

Також матеріалами справи доведено, що настання страхового випадку стало наслідком затоплення товарно-матеріальних цінностей страхувальника через протікання даху, що відображено в акті про затоплення товарів від 11.01.2017, складеного ТОВ "Комфі Трейд" та орендодавцем, в якому зафіксовані як причина настання страхового випадку, так і розмір збитків - 161 988,60 грн., з яким погодився орендодавець.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний акт не може бути належним доказом по справі, оскільки вказаний факт був встановлений з порушенням погоджених сторонами умов Договору, зокрема п.6.7 договору, а отже не може вважатися доведеним, не приймається колегією суддів, з огляду на наступне.

Не дивлячись на те, що ТОВ "Амстор Рітейл Груп" в договорі суборенди іменоване "орендар", фактично у правовідносинах з ТОВ "Комфі Трейд" відповідач виступав орендодавцем, тому зазначення в акті про затоплення того, що адміністратор Данильченко Е.Н. та провідний інженер Гойденко О.В. є представниками орендодавця не спростовує того факту, що акт підписаний сторонами саме договору суборенди, тобто, в порядку, передбаченому п.6.7 договору.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Також частина 4 ст. 165 ГПК України встановлює, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких гуртуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відзив на позов не надав, проти викладених у ньому обставин не заперечив, власних доказів на спростування обставин, зазначених у позові суду не представив, хоча про прийняття позовної заяви до розгляду та призначення у ній судового засідання був повідомлений належним чином (ухвалу про відкриття провадження у справі від 22.08.2019 отримав 30.08.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду).

Таким чином, на даний момент Відповідач втратив право заперечувати проти підписання акту не уповноваженими особами.

Стосовно розміру страхового відшкодування, який на думку апелянта, визначений судом з врахуванням неправильного досліджених доказів, з урахуванням наявності у справі актів оцінки технічного стану, здійснених ТОВ "Алва Сервіс", за якими загальний розмір відновлювального ремонту, тобто, спричинених збитків, становить 136 726,00 грн. або 142 294,00 грн. (у разі необхідності заміни динаміків), однак, за спірним рішенням з Відповідача стягнуто 157 688,60 грн., тобто, більшу суму, ніж передбачено доказами, наявними у матеріалах справи, колегія суддів їх не приймає з врахуванням наступного.

Згідно п.1.6 договору страхування загальна страхова сума є узгодженою у сумі заявленої Страхувальником вартості всіх груп застрахованого майна та складає 100% дійсної вартості застрахованого майна.

За приписами п.п.2.4.4.1.6 п.2.4.4 договору страхування дійсна вартість визначається: для товарів, якими Страхувальник торгує, а також для сировини, закупленої Страхувальником - їх вартістю за цінами, необхідними для повторної закупівлі, але не вище цін, за якими вони могли би бути продані на дату настання страхового випадку. В разі, якщо договорів страхування укладено із НДС та НДС вже сплачено Страхувальником на користь держави, то Страховик відшкодовує Страхувальник НДС.

Вартість пошкодженого залиттям товару визначено видатковими накладним від 19.06.2015, від 23.12.2016, від 06.05.2016, що наявні у справі (а.с.45-47). В той же час, відповідач посилається на акти оцінки технічного стану, проведеного ТОВ "Алва Сервіс", якими визначена вартість відновлювального ремонту пошкодженої техніки, який взагалі не передбачений договором страхування.

Крім того, слід зауважити, що фактом підписання акту про затоплення, в якому визначена сума збитку, відповідач фактично погодився з їх розміром.

Отже, посилання скаржника на завищену вартість стягнутих збитків є безпідставним, таким що суперечить умовам укладеного між позивачем та ТОВ "Комфі Трейд" договору страхування.

Враховуючи наведене, оскільки матеріалами справи доведений договірний обов"язок відповідача здійснювати капітальний ремонт СТЦ та об`єкту суборенди, а також підтримувати цілісність даху; настання страхового випадку стало наслідком затоплення товарно-матеріальних цінностей страхувальника через протікання даху, за який відповідальний відповідач; факт завданої страхувальнику шкоди та її розмір встановлений та визначений відповідно до умов договору страхування, тобто, матеріалами справи доведене повний склад цивільного правопорушення (спричинення збитків, їх розмір, неправомірність поведінки відповідача, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина відповідача), а також встановлено, що страхове відшкодування сплачене в повному обсязі (за вирахуванням франшизи) позивачем ТОВ "Комфі Трейд", отже, промірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача на користь позивача.

В той же час слід зауважити, що відповідачем (апелянтом) згідно зі ст.614 ЦК України не доведена відсутність його вини у протіканні даху та спричиненні збитків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 157 688,60 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 у справі № 904/3072/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2019 у справі №904/3072/19 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Рітейл Груп", м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.02.2020

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна