ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1932/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», м. Київ

до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів

про стягнення 73764,85 грн.

за участю представників:

від позивача: Я.С.Кислощук

від відповідача: М.Д.Щербина

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» №417-С2-11113-0719 від 29.07.2019 року (вх. №2001/19 від 31.07.2019 року) (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 73764,85 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про співпрацю з відшкодування витрат за надані послуги громадянам, які отримують субсидію за рахунок субвенцій з державного бюджету №19/35DКz601-18 від 29.01.2018 року щодо своєчасного перерахування коштів за надані послуги.

Ухвалою суду від 02.08.2019 року (суддя А.Ю. Кошик) відкрито провадження у справі №911/1932/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.08.2019 року.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року підготовче засідання, призначене на 20.08.2019 року, перенесено на 29.08.2019 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01-18/2538 від 16.08.2019 року (вх. №15866/19 від 20.08.2019 року). В поданому відзиві відповідач зазначає, що ним здійснено перерахунок коштів позивачу вчасно, в терміни, встановлені Постановою №256 та Договором, в обґрунтування чого, до відзиву додано відповідні докази.

До суду від відповідача надійшла заява №01-18/2587 від 21.08.2019 року (вх. №16162/19 від 27.08.2019 року) про відкладення підготовчого засідання та заява №01-18/2586 від 21.08.2019 року (вх. №16161/19 від 27.08.2019 року) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме, інформації Управління фінансів Макарівської РДА про фінансування пільг та житлових субсидій в 2018 році та січні 2019 року.

У судовому засіданні 29.08.2019 року розгляд справи відкладено на 17.09.2019 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №417-Сп-13364-0919 від 03.09.2019 року (вх. №16795/19 від 04.09.2019 року).

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №01-18/2722 від 06.09.2019 року (вх. №17125/19 від 09.09.2019 року).

Ухвалою суду від 17.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі №911/1932/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2019 року.

Ухвалою суду від 01.10.2019 року розгляд справи відкладено на 12.11.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №141-АР від 08.11.2019 року, у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді А.Ю. Кошика від здійснення правосуддя, справу №911/1932/19 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 08.11.2019, справу №911/1932/19 передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Д.Г. Зайцю.

Ухвалою суду від 14.11.2019 року справу №911/1932/19 прийнято до провадження судді Д.Зайця та призначено підготовче засідання на 10.12.2019 року.

До суду від відповідача надійшла заява №01-18/3672 від 09.12.2019 року (вх. №24488/19 від 10.12.2019 року) про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.12.2019 року розгляд справи відкладено на 28.01.2020 року.

У судовому засіданні 28.01.2020 року у відповідності до ч. 6 ст. 183 ГПК України, за згодою сторін, закрито підготовче провадження у справі №911/1932/19 та розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2020 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.01.2020 року проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 28.01.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (за договором - виконавець) та Управлінням соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації (за договором - платник) 29.01.2018 року укладено Договір про співпрацю з відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету №19/35ОК601-18 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за надання послуг постачання природного газу (далі - послуги) пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, які здійснюються виконавцем, відповідно до Закону України «Про Держаний бюджет» на відповідний рік, постанов Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету" (із змінами), постанови КМУ від 29 січня 2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (із змінами) за видами пільг відповідних категорій громадян, визначених вищезазначеними постановами Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 2.1 Договору, сторони виконують взаємні обов`язки з метою забезпечення надання послуг на пільгових умовах окремим категоріям громадян.

Виконавець зобов`язується здійснювати надання послуг громадянам, які мають право на відповідні пільги згідно чинного законодавства України, відповідно до встановлених тарифів (пп. 2.2.1. п. 2.2. Договору).

Платник зобов`язується в повному розмірі перераховувати виконавцю, залежно від реального фінансування видатків (згідно із кошторисним призначенням), кошти для компенсації витрат по наданню послуг пільговим категоріям громадян на підставі розрахунків витрат, пов`язаних з наданням пільг, та актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (пп. 2.4.1. п. 2.2. Договору).

Згідно п. 3.1 Договору, розрахунки за надання послуг пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій державного бюджету здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів, а також, за взаємозаліками.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що платник звільняється від відповідальності за несвоєчасну оплату компенсації витрат з надання послуг пільговим категоріям громадян у випадку, якщо це сталося внаслідок затримки бюджетного фінансування.

У п. 6.1. Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися з 01.01.2018 року та діє по 31.12.2018 року включно.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору ним надано послуги з постачання природного газу населенню Макарівського району, які мають право на пільги та включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, що підтверджується актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги за відповідний період, копії яких долучено до матеріалів справи.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків перерахування грошових коштів за надані позивачем послуги з газопостачання населенню Макарівського району на пільгових умовах, позивач просив суд стягнути з відповідача 36664,51 грн. інфляційних втрат та 37100,34 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги та надані субсидії окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України.

Зокрема, п. 2 вказаної Постанови встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно п. 8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. При цьому, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку №256).

Таким чином, зобов`язання відповідача про відшкодування витрат за надані послуги з постачання природного газу населенню, які мають право на отримання пільг та компенсацій виникають безпосередньо із законодавства України і не залежать від їх вільного волевиявлення.

Порядком №256 встановлено процедуру та строки відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги пільговим категоріям громадян, за рахунок субвенції з державного бюджету, зокрема, визначено, що Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання) (абз. 13 п. 6 Порядку №256).

Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій в межах сум, отриманих від Казначейства за відповідним видом послуг, протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, об`єднаних територіальних громад відповідно до фактичних зобов`язань з пільг, субсидій і допомоги населенню відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. (абз. 1 п. 7 Порядку №256).

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби (абз. 4 п. 7 Порядку №256).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків (абз. 1 п. 8 Порядку №256).

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (абз. 2 п. 8 Порядку №256).

Позивач зазначає, що в порушення зазначених положень Порядку №256, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі перераховував кошти для компенсації витрат за надані житлово-комунальні послуги громадянам за рахунок субвенцій з державного бюджету, у зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу 36664,51 грн. інфляційних втрат та 37100,34 грн. 3% річних.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати інфляційних втрат та 3% річних, необхідним є встановлення моменту, з якого боржник вважається таким, що прострочив.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав послуги з постачання природного газу населенню Макарівського району Київської області, які отримують субсидії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, що підтверджується актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, які повністю відшкодовано відповідачем. Вказаний факт підтверджується поданими суду доказами та не заперечується сторонами. Проте, позивач зазначає, що вказане відшкодування здійснювалось відповідачем з порушенням встановлених строків.

Відповідно до п. 5 Порядку №256, підприємства, установи та організації, що надають послуги з постачання електроенергії, транспортування, розподілу та постачання природного газу, послуг з тепло-, водопостачання і водовідведення готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, але не вище обсягів нарахованих сум пільг і субсидій, і надсилають їх протягом місяця, але не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним періодом, фінансовим органам райдержадміністрацій, виконавчих органів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), об`єднаних територіальних громад та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів. Обсяг спожитих енергоносіїв, зазначений у реєстрах, що підлягають перерахуванню, може бути більшим від обсягів нарахованих сум субсидій за наявності у споживача невикористаних сум субсидії у минулих місяцях, що можуть бути використані для оплати послуг відповідно до пункту 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 (ЗП України, 1996 р., N 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 1997 р., число 39, с. 17). Форма та порядок заповнення реєстру встановлюються Мінфіном.

Враховуючи положення п. 5 Порядку №256, факт своєчасного надходження сум субвенцій на рахунок головного розпорядника коштів місцевого бюджету знаходиться в прямій безпосередній залежності від своєчасності подачі (надіслання) підприємством, що надає послуги з постачання природного газу (позивачем) - реєстрів обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг.

Однак, позивачем не надано належних доказів того, що ним у визначені п. 5 Порядку №256 строки фінансовому органу Макарівської районної державної адміністрації надавались реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих, на чому також наголошував представник відповідача під час розгляду справи.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві посилається на положення п. 4.2. Договору, яким передбачено, що платник звільняється від відповідальності за несвоєчасну оплату компенсації витрат з надання послуг громадянам, яким призначено субсидію у випадку, якщо це сталось внаслідок затримки бюджетного фінансування. Крім того, відповідач зазначає, що передбачений законом алгоритм перерахування коштів не передбачає строків виконання відповідачем обов`язку по перерахуванню коштів за надані позивачем послуги останньому. В той же час, відповідачем надано відповідні документи на підтвердження перерахунку позивачу коштів за надані послуги в терміни, встановлені Постановою №256 та Договором.

Як зазначалось вище, Порядком №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (абз. 2 п. 8).

Відповідно до п.п. 2.4.1., 2.4.5 Договору, платник зобов`язується перерахувати виконавцю, залежно від реального фінансування видатків (згідно із кошторисним призначенням), кошти для компенсації витрат по наданню послуг громадянам, які отримують субсидію; у п`ятиденний термін, після надходження коштів на рахунок платника (на зазначені цілі), подавати платіжні документи до управління державної казначейської служби України у Макарівському районі Київської області на проведення перерахування коштів для розрахунку з виконавцем.

Таким чином, строки виконання та механізм перерахування коштів за постачання природного газу певним категоріям населення фактично регулюються безпосередньо Порядком №256, а момент складання та підписання актів є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету.

З аналізу вказаних положень вбачається, що державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18 та від 13.11.2019 в справі № 922/3095/18.

Отже, сторони в Договорі погодили п`ятиденний термін на подання платіжних документів до управління державної казначейської служби України у Макарівському районі Київської області для проведення перерахування коштів для розрахунку з виконавцем. Водночас, із зазначених положень Договору вбачається, що початок перебігу вказаного терміну ставиться в залежність від моменту надходження коштів на рахунок платника (на зазначені цілі).

Для визначення кінцевої дати, в яку зобов`язання відповідача мало бути виконано та, відповідно, дати з якої у позивача виникає право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних, необхідно встановити дату надходження коштів (на зазначені цілі) на рахунок платника.

Відповідачем до відзиву надано докази (виписки з казначейського рахунку Управління Державної казначейської служби України у Макарівському районі Київської області), в яких зазначено дату надходження кожної суми субвенцій на рахунок головного розпорядника коштів місцевого бюджету (управління фінансів Макарівської РДА) у спірний період та дату перерахування вказаних сум субвенцій кінцевому отримувачу - ТОВ «Київоблгаз збут».

Враховуючи положення укладеного між сторонами Договору та положення Порядку №256, суд дійшов висновку, що факт наявності порушення зобов`язання відповідачем ставиться в залежність від факту дотримання положень щодо строків перерахунку коштів субвенцій на рахунок позивача, обрахунок яких, в силу положень ст. 253 ЦК України, розпочинається з наступного дня за днем надходження кожної з сум субвенції на рахунок головного розпорядника коштів місцевого бюджету.

Дослідивши надані відповідачем до відзиву виписки з казначейського рахунку судом встановлено, що всі перерахування субвенцій відповідачем здійснено з дотриманням положень п.п. 2.4.1, 2.4.5 Договору та додержанням положень абз. 2 п. 8 Порядку №256, тобто, розрахунки здійснено з постачальником газу протягом двох операційних днів з моменту надходження кожної з сум субвенції на рахунок головного розпорядника коштів місцевого бюджету. З огляду на вищевикладене, позивач не довів порушення відповідачем, як головним розпорядником коштів, встановлених саме для нього строків здійснення розрахунків з постачальником, а також, не підтвердив, що грошові кошти у вигляді державної субвенції на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які надходили на рахунок Управління, перераховувались на рахунок постачальника з порушенням положень п.п. 2.4.1, 2.4.5 Договору та додержанням положень абз. 2 п. 8 Порядку №256 для здійснення відповідних видатків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.12.2019 року у справі №911/285/18.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується порушення відповідачем установлених саме для нього строків здійснення розрахунків з позивачем, що унеможливлює застосування до останнього наслідків неналежного виконання зобов`язань щодо організації взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України в частині своєчасного відшкодування позивачу вартості спожитого природного газу абонентами - фізичними особами м. Макарів Київської області, яким призначено субсидії, у вигляді нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 36664,51 грн. інфляційних втрат та 37100,34 грн. 3% річних є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Усі інші твердження та аргументи сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, буд. 2-Г, літ. А, ) до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації (08001, Київська область, Макарівський район, смт. Макарів, провулок Гетьманський, буд. 2, ) про стягнення 73764,85 грн. штрафних санкцій відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.02.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць