ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 Справа № 908/1791/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19 (суддя Корсун В.Л.; рішення ухвалене о 09:45 год. у місті Запоріжжя, повне рішення складено 15.10.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівавуд", м.Ужгород, Закарпатська область

до фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни, м.Запоріжжя

про стягнення 69691,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вівавуд" звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни про стягнення 69691,35 грн. попередньої оплати.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов пунктів 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу № 021 від 03.07.2018 щодо продажу та відвантаження оплаченого товару покупцю.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівавуд" 69691 грн. 35 коп. попередньої оплати та 1921 грн. 00 коп. судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 69961,35 грн. основного боргу (суми попередньої оплати), оскільки ФОП Філатова Ю.В. отримала від позивача попередню оплату товару у сумі 69961,35 грн., проте не виконала свого обов`язку щодо його передання позивачу у встановлений строк, попередню оплату в сумі 69961,35 грн. на вимогу ТОВ "Вівавуд" не повернула.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ФОП Філатова Ю.В. (відповідач) звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що рішення суду прийнято на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права.

Відповідачем не був поданий відзив на позов в зв`язку з відрядженням його представника, а клопотання про відкладення розгляду справи було відхилено, у зв`язку з чим, на думку ФОП Філатової Ю.В., справа розглянута без з`ясування всіх обставин справи.

Скаржник звертає увагу на те, що сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Вказує, що за умовами п. 2.3. укладеного договору покупець повинен забрати товар самовивозом, проте за товаром не з`явився, а відтак обов`язок передати товар не відбувся з вини покупця.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 поновлено фізичній особі-підприємцю Філатовій Юлії Валеріївні пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.

03.01.2020 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява позивача про зобов`язання відповідача надіслати копію апеляційної скарги на адресу ТОВ "Вівавуд" і встановити позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з моменту отримання копії апеляційної скарги.

Заява не задоволена судом, оскільки відповідачем надані докази надсилання копії апеляційної скарги за належною адресою позивача, що підтверджується копією поштової накладної зі штриховим ідентифікатором №439 від 12.11.2019 і описом вкладення у лист (а.с.79).

Крім, того відповідач не позбавлений права відповідно до пункту 1 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між фізичною особою-підприємцем Філатовою Юлією Валеріївною (Продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Вівавуд" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №021 від 03.07.2018 (далі - договір, а.с.16-17), відповідно до умов якого Продавець зобов`язався на умовах та в порядку, передбачених даним договором, в кількості та за цінами, зазначеними в накладних, що є невід`ємними частинами даного договору та є специфікаціями в розумінні цього договору, передати у власність Покупця деревні пелети (гранули), які належать йому на праві власності, а Покупець зобов`язався на умовах та в порядку, визначених цим договором прийняти товар і сплатити за нього визначену грошову суму (п.1.1. договору).

В пунктах. 2.1., 2.2. договору сторонами погоджено, що вартість товару визначається в накладних до кожної окремої партії окремо. Оплата за продукцію здійснюється в день відвантаження товару зі складу Продавця, за реквізитами, що вказуються Продавцем додатково в рахунку. За погодженням сторін строк оплати може бути змінений.

Відповідно до пункту 2.3. договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах самовивозу товару зі складу Продавця (Закарпатська область, Воловецький район, с.Нижні Ворота).

Пунктом 3.1. договору визначено кількість продукції: 22 піддона. На одному піддоні 1,050 тон гранул, фасовані по 15 кг в термоплівці. Діаметр гранул: 6 мм. кількість продукції повинна відповідати накладним, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 5.4. договору датою поставки вважається день відвантаження товару на склад Продавця, якщо інше не вказано в Додатках до даного договору (накладних).

За пунктом 10.1. цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Як вказано в позовній заяві Покупець замовив у Продавця товар: гранули з деревини у кількості 23,100 тн на загальну суму 69691,35 грн.

На вказану суму Продавцем був виставлений рахунок-фактура №У-10 від 10.09.2018 (а.с.18).

Платіжним дорученням №51 від 11.09.2018 Покупець сплатив за виставлений рахунок 69961,35 грн. (а.с.19).

У зв`язку з тим, що продаж товару не було здійснено і товар не було відвантажено, Покупець 11.04.2019 направив на адресу Продавця претензію від 09.04.2019, що вбачається з наданих копій фіскального чеку і опису вкладення у цінний лист (а.с.20,21).

В претензії на підставі статті 693 Цивільного кодексу України Покупець просив вішкодувати йому 69961,35 грн., сплачених за неотриманий товар.

Не отримавши відповіді, Покупець направив на адресу Продавця 10.05.2019 претензію від 08.05.2019, що підтверджується копією фіскального чеку і описом вкладення у цінний лист відділення поштового зв`язку (а.с.22,23).

Бездіяльність Продавця з повернення суми попередньої оплати стала підставою для звернення Покупця за захистом своїх прав і інтересів з відповідним позовом до господарського суду.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як убачається зі змісту договору сторони визначили, який товар є предметом поставки, як визначається його вартість, порядок оплати та відвантаження.

Підписання сторонами договору купівлі-продажу №021 від 03.07.2018 і скріплення його печатками свідчить про те, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а отже посилання відповідача на недосягнення згоди щодо усіх умов договору не приймається судом апеляційної інстанції.

Обов`язковість договору для виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статі 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Оскільки за умовами пункту 2.2. договору оплата продукції здійснюється в день відвантаження товару зі складу Продавця, а датою оплати товару є 11.09.2019, то датою відвантаження товару відповідно є 11.09.2019.

У відповідності до частини першої статті 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до частини першої статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

В пункті 5.5. договору сторони погодили, що перехід права власності відбувається в момент передачі товару від Продавця до Покупця.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї даним Договором та сприяти іншій стороні у виконанні її обов`язків.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що доказів поінформованості відповідачем позивача про готовність товару для передачі матеріали справи не містять. Не заперечує відсутність такого повідомлення і відповідач, який в апеляційній скарзі вважає, що позивач самостійно повинен був звернутись за товаром.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що умовами договору не встановлено обов`язку Продавця повідомити Покупця про готовність товару до відвантаження, проте колегія суддів враховує, що такий обов`язок Продавця встановлений безпосередньо частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України.

До того ж, за вимогами частини першої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За умовами укладеного між сторонами договору повна оплата за товар зі сторони Покупця передує його передачі Продавцем, тобто може бути визнана в даному випадку як попередня оплата.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом наведених вище положень статті 693 Цивільного кодексу України не є обов`язковим встановлення з вини якої саме сторони не був переданий товар.

Отже, у даному спірному випадку не передання товару відповідачем у день його оплати позивачем надає позивачу права вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що вимога позивача про повернення суми попередньої оплати двічі заявлялась позивачем відповідачу шляхом направлення означених вище претензій, але не була задоволена останнім.

Як убачається з пункту 10.1. договору його строк дії обумовлений сторонами до 31.12.2018 року наразі є таким, що сплинув.

Частина 1 статті 631 Цивільного кодексу України встановлює, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Разом із цим, частина 4 статті 631 Цивільного кодексу України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За визначенням статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлені судом у цій справі обставини вказують на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку про повернення позивачеві на його вимогу попередньої оплати за товар, який не був переданий в обумовлений договором строк - у день його оплати.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Не можуть бути підставою для скасування рішення і посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність відзиву на позовну заяву, в якому б були наведені доводи в заперечення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.08.2019 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Вказана ухвала була отримана відповідачем 04.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №060 (а.с.39), отже останнім днем для подання відзиву було 19.09.2019. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

25.09.2019 представник відповідача подав до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю в судовому засіданні у Комунарівському районному судді м. Запоріжжя по кримінальній справі. Представником також було повідомлено про укладення між ним і ФОП Філатовою Ю.В. договору про надання правничої допомоги 25.09.2019. До заяви не були надані ні докази укладання договору про надання правничої допомоги, ні докази проведення судового засідання в призначений день в районному судді (а.с.54).

Ухвалою суду від 26.09.2019 розгляд справи було відкладено на 10.10.2019.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №833 відповідач був повідомлений про відкладення розгляду справи (а.с.59).

Крім того, про відкладення розгляду справи був повідомлений і адвокат відповідача телефонограмою від 01.10.2019 (а.с.60). У судове засідання 10.10.2019 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Не скористалась своїм процесуальним правом надати в судовому засіданні доводи в обґрунтування своїх заперечення і сама фізична особа-підприємець.

Таким чином, твердження відповідача в апеляційній скарзі, що відзив на апеляційну скаргу не був наданий у зв`язку з відрядженням відповідача, а клопотання про відкладення розгляду справи було відхилено судом, не відповідають дійсності.

Згідно з положеннями частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом (пункт 4); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6).

Визначених законом обов`язків відповідач не виконав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2881,50 грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Філатової Юлії Валеріївни - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.10.2019 у справі №908/1791/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на фізичну особу-підприємця Філатову Юлію Валеріївну.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.02.20120.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна