ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2020 р. м. ХарківСправа № 922/4169/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши заяви ФОП Каруни О.О. про зупинення провадження у справі (вх.№ 801 від 14.01.20), про залишення позову без розгляду (вх. № 800 від 14.10.20), про поновлення процесуального строку для подання відзиву (вх. № 799 від 14.01.20) у справі

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, м. Харків
до
про визнання недійсним договору, скасування рішення та повернення майна
За участю представників:

прокуратури - Вензель Ю.М.

відповідача-1 - Скидан М.А.

відповідача-2 - Романенко Т. М.

відповідача-3 - не з`явився

відповідача-4 - Нагорний Є. Ф.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 до господарського суду звернувся Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської області, Фізичної особи-підприємця Каруна Олексія Олександровича, Фізичної особи-підприємця Проценка Олексія Вікторовича та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 № 757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" в частині, а саме п. 62 додатку до рішення.

- визнати недійсним договір № 5633-В-С від 17.09.2018 купівлі-продажу нежитлових приміщень 2-го поверху № 52,53 у нежитловій будівлі літ "А-2", площею 70,7 кв.м. розташовані за адресою: м. Харків, проспект Свободи Людвіга, будинок 48-Б та нежитлових приміщень 2-го поверху 7/100 місць спільного загального користування: приміщень № 54,55,56 в нежитловій будівлі літ. "А-2", площею 5,3 кв.м. розташованих за адресою: м.Харків, проспект Свободи Людвіга, будинок 48-Б, загальною площею 75,9 кв.м., укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ФОП Каруна О.О.

- витребувати у Проценка Олексія Вікторовича на користь територіальної громади міста Харкова нежитлові приміщення 2-го поверху № 52, 53 у нежитловій будівлі літ "А-2", площею 70,6 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, проспект Свободи Людвіга, будинок 48-Б , та нежитлових приміщень 2-го поверху 7/100 місць спільного загального користування: приміщень № 54,55,56 в нежитловій будівлі літ. "А-2", площею 5,3 кв.м. розташованих за адресою: м. Харків, проспект Свободи Людвіга, будинок 48-Б, загальною площею 75,9 кв.м. та загальною вартістю 254.640,00 грн.

Судові витрати прокурор просив покласти на відповідача.

Прокурор в позові зазначає, що рішення міської ради від 20.09.2017 року №757/17 є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням вимог ст. 345 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 1, 2, 4, 29, Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст. 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" що підтверджують, що викуп застосовується щодо об`єктів малої приватизації, лише якщо вони не продані на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами.

Ухвалою суду від 19.12.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 15.01.2020 р. о 09:30, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 15.01.2020 р. підготовче засідання було відкладено на 10:30 03.02.2020 р.

14.01.2020 р. від ФОП Каруна Олексія Олександровича надійшла заява (вх. 799), в якій заявник просить суд визнати поважними причини пропуску ФОП Карун О.О. встановленого судом строку на подання відзиву на позов та поновлення строку на подання до суду відзиву на позов у зв`язку з тим, що відповідач не отримував ухвалу суду.

Розглядаючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

Однак, разом із поданою заявою ФОП Карун О.О. про поновлення строку не було подано відзиву на позовну заяву. Окрім того, матеріали справи містять належні докази направлення прокуратурою копії позовної заяви з додатками та докази направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі за адресою ФОП Карун О.О. Організація отримання поштових відправлень здійснюється суб`єктом господарювання самостійно та сам лише факт не отримання без наведення поважних причин поштової кореспонденції не може бути автоматичною підставою для поновлення процесуальних строків.

З огляду на викладене, суд не може визнати поважними причини пропуску ФОП Карун О.О. встановленого строку на подання відзиву на позовну заяву.

Також, 14.01.2020 р. від ФОП Карун О.О. надійшла заява (вх. 801) про зупинення провадження у справі № 922/4169/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі № 912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. Згідно ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із ухвали Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2019 року по справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В той же час, визначені статтею 228 ГПК України підстави передбачають право суду зупинити провадження у справі, а не обов`язок, як то встановлено ст. 227 ГПК України.

Дослідивши обставини даної справи, доводи заявника та питання, які будуть вирішуватися Великою Палатою Верховного Суду в межах розгляду справи № 912/2385/18, суд, враховуючи вже існуючу практику Верховного Суду відносно здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, не вбачає за необхідне зупиняти провадження у справі та відмовляє у задоволення клопотання ФОП Карун О.О. про зупинення провадження у справі.

Окрім того, розглянувши клопотання ФОП Карун О.О. про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

Згідно ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

На виконання зазначених вимог при зверненні до суду з позовом прокурором було обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету. У разі, коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому. Прокурор зазначав, що безпідставний продаж комунального майна на неконкурентних засадах призводить до неефективного його використання та недоотримання значних коштів місцевим бюджетом, що призводить до порушення економічних інтересів держави, а також прав та інтересів мешканців територіальної громади, утвердження та забезпечення яких є головним обов`язком держави відповідно до ст. 3 Конституції України.

Харківська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади жителів міста Харкова, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права власності. З урахуванням того, що Харківська міська рада представляє інтереси громади міста Харкова, однак у даному випадку вона є відповідачем у справі і саме вона вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади, прокурор самостійно подав позов.

Вивчивши доводи прокурора відносно наявності підстав його звернення до суду з позовною заявою, судом було встановлено, що на виконання вимог ст. 53 ГПК України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурором при зверненні до суду з позовом було належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та визначені законом підстави для звернення до суду саме прокурора, тому суд відмовляє у задоволення заяви ФОП Каруна О.О. про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 53, 119, 169, 228, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви поданої Фізичною особою - підприємцем Каруною Олексієм Олександровичем ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зупинення провадження у справі за № 922/4169/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі за № 912/2385/18 та оприлюднення повного тексу постанови.

Відмовити у задоволені заяви поданої Фізичною особою - підприємцем Каруною Олексієм Олександровичем ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про залишення без розгляду позову керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФРП Каруни О.О., ФОП Проценко О.В. по справі за № 922/4169/19.

Відмовити у задоволені заяви поданої Фізичною особою - підприємцем Каруною Олексієм Олександровичем ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ФРП Каруни О.О., ФОП Проценко О.В. по справі за № 922/4169/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.С. Лаврова