ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

06.02.2020 Справа № 920/991/19
Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши скаргу № 27/01/02 від 27.01.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» на дії приватного виконавця у справі №920/991/19

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства «Надія» (ПСП «Надія») (42760, Сумська область, Охтирський район, с.Підлозієвка, вул. Підлозіївська, буд. 30, код 30762645)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (42700, Сумська область, м. Охтирка, провул. М. Хвильового, буд. 1А, код 37761522)

про стягнення 1704022 грн. 20 коп.,

за участю представників сторін:

Від позивача: Мальченко Д.В.;

Від відповідача (заявника): Борика О.О.;

Приватний виконавець: Мукорез О.Л.

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

Суть скарги: позивач просить суд визнати неправомірною постанову приватного виконавця Мукорез О.Л. про відкриття виконавчого провадження №60991040 від 16.01.2020; зобов`язати приватного виконавця Мукорез О.Л. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60991040 від 16.01.2020 та повернути наказ від 10.01.2020 справа №920/991/19 стягувачу з підстав не набрання законної сили рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий документ.

Позивач письмових пояснень по суті вимог, викладених в скарзі, не подав, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Приватний виконавець в письмових запереченнях №252 від 06.02.2020 просить суд відмовити в задоволенні скарги, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження 16.01.2020 Північним апеляційним господарським судом не було відкрито апеляційне провадження, а отже він діяв в межах та у відповідності з діючим законодавством. Крім того, 24.01.2020 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №ВП №60991040.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, приватного виконавця, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.12.2019 № 920/991/19 позов задоволено частково: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» стягнуто на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Надія» (ПСП «Надія») 1574563 грн. 64 коп. основного боргу, 20 138 грн. 56 коп. інфляційних збитків, 16 485 грн. 27 коп. - 3% річних, 25 142 грн. 98 коп. витрат зі сплати судового збору; провадження у справі №920/991/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Надія» (ПСП «Надія») 97234 грн. 88 коп. основного боргу закрити відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

10.01.2020 на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 10.12.2019 у справі № 920/991/19 було видано відповідний наказ.

13.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Сумської області від 10.12.2019.

15.01.2020 матеріали справи № 920/991/19 направлені до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія».

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

30.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» до суду надійшла скарга №27/01/02 від 27.01.2020 на дії приватного виконавця, відповідно до якої скаржник просить суд: визнати неправомірною постанову приватного виконавця Мукорез О.Л. про відкриття виконавчого провадження №60991040 від 16.01.2020; зобов`язати приватного виконавця Мукорез О.Л. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60991040 від 16.01.2020 та повернути наказ від 10.01.2020 справа №920/991/19 стягувачу з підстав не набрання законної сили рішенням суду на підставі якого видано виконавчий документ.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що 16.01.2020 р. приватним виконавцем Мукорез О.Л. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60991040 щодо примусового виконання наказу від 10.01.2020 справа № 920/991/19 господарського суду Сумської області, проте вказане судове рішення не набрало законної сили, оскільки відповідачем у встановлені строки 09.01.2020 подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Сумської області від 10.12.2019 по справі № 920/991/19. Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 по справі № 920/991/19 відкрито апеляційне провадження, а отже оскаржуване рішення суду не вступило в законну силу.

Заявник зазначає, що він повідомляв приватного виконавця про те, що рішення суду не набрало законної сили, але повертати наказ виконавець відмовився.

Після відкриття виконавчого провадження для реального забезпечення виконання рішення вже накладено арешт на майно і кошти боржника, що на даний час завдає значних матеріальних збитків відповідачу через неможливість вільно розпоряджатися своїми коштами та майном.

Враховуючи викладене відповідач вважає дії приватного виконавця незаконними та просить суд визнати неправомірною постанову приватного виконавця Мукорез О.Л. про відкриття виконавчого провадження № 60991040 від 16.01.2020 та зобов`язати приватного виконавця Мукорез О.Л. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60991040 від 16.01.2020 та повернути наказ від 10.01.2020 справа № 920/991/19 Господарського суду Сумської області стягувачу з підстав не набрання законної сили рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності приватних виконавців їхні завдання та правовий статус.

Так, статтею 16 зазначеного Закону визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців. Таким чином повноваження органів державної виконавчої служби та приватних виконавців цілком ідентичні, мають єдині завдання, правову основу і принципи діяльності.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 року, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших осадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту ч.1 ст. 13 Закону вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. перебуває виконавче провадження ВП №60991040 про стягнення з ТОВ «ОМПК Славія» на користь ПСП «Надія» боргу в загальній сумі 1 636 330,45 грн.

Виконавче провадження відкрито 16.01.2020 за заявою стягувача - ПСП «Надія» на підставі виконавчого документа - наказу господарського суду Сумської області, виданого 10.01.2020 у справі №920/991/19.

Під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець досліджує виконавчий документ на предмет відповідності вимогам чинного законодавства.

Зі змісту ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Скаржник вважає, що виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішення господарського суду Сумської області від 10.12.2019 у справі №920/991/19 набрало чинності 10.01.2020, тобто у відповідності до строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення господарського суду Сумської області від 10.12.2019 у справі №920/991/19 надійшла на адресу суду 13.01.2020.

15.01.2020 матеріали справи № 920/991/19 направлені до Північного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія».

Виконавче провадження ВП №60991040 було відкрито 16.01.2020 за заявою стягувача ПСП «Надія» в той час як апеляційну скаргу ТОВ «ОМПК Славія» прийнято до провадження Північним апеляційним господарським судом 23.01.2020, про що свідчить копія ухвали, яка додана приватним виконавцем до заперечень.

Після відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження може бути лише завершено з підстав передбачених статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання не може бути прийнята, оскільки факт відкриття виконавчого провадження унеможливлює повернення виконавчого документа без прийняття до виконання і це є протилежними процесуальними рішеннями, які взаємовиключають можливість прийняття одного рішення після іншого.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення та ін.

Про факт подання апеляційної скарги приватному виконавцю стало відомо 17.01.2020, коли на його електронну адресу надійшла заява боржника ТОВ ОМПК «Славія» про визнання наказу господарського суду Сумської області №920/991/19 від 10.01.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 року надійшла на електронну адресу приватного виконавця разом із заявами ТОВ «ОМПК Славія» про повернення виконавчого документа стягувачу та про зупинення виконавчого провадження 24.01.2020 року.

Порядок дій приватного виконавця у разі прийняття Апеляційним судом апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, чітко встановлений статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Після отримання інформації 24.01.2020 року про відкриття апеляційного провадження Північним апеляційним господарським судом (ухвала від 23.01.2020 року) приватним виконавцем було задоволено заяву ТОВ «ОМПК Славія» про зупинення виконавчого провадження.

24.01.2020 року приватним виконавець винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП№60991040.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність постанови від 16.01.2020 про відкриття виконавчого провадження №60991040.

Крім того, скарга відповідача в частині зобов`язання приватного виконавця повернути наказ від 10.01.2020 справа №920/991/19 стягувачу з підстав не набрання законної сили рішенням суду, на підставі якого видано виконавчий документ, також не підлягає задоволенню, оскільки таке процесуальне рішення може бути прийняте приватним виконавцем лише до моменту відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень абз.3 п.18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати зазначених осіб [виконавців] до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. (Повернення виконавчого документа стягувачу).

Відповідно до ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім того, суд погоджується з доводами приватного виконавця, що підставою для визнання дій виконавця протиправними є саме порушення цими діями прав боржника, натомість у даному випадку боржник не довів і навіть не зазначив, яким чином порушені його права, а дії виконавця відповідають вимогам закону та спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, скарга відповідача є неправомірною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги № 27/01/02 від 27.01.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» на дії приватного виконавця у справі №920/991/19 - відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі, приватному виконавцю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 10.02.2020.

Суддя О.Ю. Соп`яненко