ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2057/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат»

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 проголошене суддею Рога Н.В., в м. Одесі, повний текст якого складено 25.11.2019

у справі № 916/2057/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат»

до Фізичної особи-підприємця Нереги Римми Сергіївни

про стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат» (далі ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат», позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Нереги Римми Сергіївни (далі ФОП Нерега Р.С., відповідач) про стягнення 62 472,62 грн. основного боргу, а також, 18 401,79 грн. пені, 3 064,94 грн. індексу інфляції та 1 542,37 - 3% річних.

Позов обґрунтований тим, що за період з 13.06.2018 по 19.11.2018 ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат» на виконання умов договору поставки від 28.09.2018 поставило відповідачу товар на загальну суму 106 710,44 грн., однак відповідач за поставлений товар розрахувався частково, у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість на яку позивач нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем у справі не доведено належними та допустимими доказами факт поставки на користь ФОП Нерега Р. С. товару за видатковими накладними №12258 від 13.06.2018 та №12734 від 18.06.2018. Надані позивачем у якості доказів податкові накладні самі по собі не є первинними документами, що підтверджують факт проведення господарської операції. Судом також відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки ці вимоги є похідними від позовної вимоги про стягнення основної суми заборгованості в задоволенні якої відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, скаржник звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, в результаті чого дійшов до неправильного висновку про недоведеність належними та допустимими доказами фактів поставки.

Скаржник звертає увагу суду, що ні умови договору поставки, ні Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 № 88, не містить вимоги щодо наявності такого обов`язкового реквізиту видаткової накладної як посилання на договір.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно проігнорував акт приймання-передачі від 18.06.2018, товарно-транспортну накладну №Р12734 від 18.06.2018, а також виписки з банківських рахунків позивача, як докази, які підтверджують факт поставки товару відповідачеві.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В ході апеляційного розгляду справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, учасникам справи було створено умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2018 року між ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат» (постачальник) та ФОП Нерега Р. С. (покупець) було укладено договір поставки №000027468, за умовами якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Згідно з п.1.2. Договору постачальник зобов`язується поставляти Товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у Замовленні Покупця, що є невід`ємними частинами даного Договору. Конкретне найменування та асортимент Товару, що поставляється на умовах даного Договору визначається у видаткових товарних накладних. Усі накладні є складовими частинами цього Договору в частині визначення ціни, асортименту, найменування та кількості Товару (п.1.3 Договору ).

Відповідно до п. 2.3. Договору якщо Сторони не домовилися про інше, Покупець зобов`язаний здійснити оплату Товару на умові 100 % попередньої оплати. Сторони вправі домовитися про поставку партії Товару на умовах оплати з відстроченням платежу. Факт передачі партії Товару без здійснення Покупцем попередньої оплати за таку партію Товару свідчить про повну та безумовну згоду Сторін на продаж партії Товару на умовах оплати із відстроченням платежу, згідно пункту 2.6 даного Договору.

Згідно з п. 2.6. договору (згідно із редакцією Додаткової угоди № 1 від 21 травня 2018 року) в усіх випадках, коли Товар поставлено на умовах інших, ніж вказаних в п. 2.3. даного Договору, Покупець зобов`язаний оплатити такий Товар не пізніше 4 (чотирьох) календарних днів з дати отримання таких товарів.

Сторони домовились, що грошові кошти переказані Покупцем на користь Постачальника зараховуються Постачальником на погашення грошових зобов`язань Покупця в наступному порядку:

в першу чергу погашаються нараховані штрафні санкції та збитки;

в другу чергу погашається прострочена заборгованість Покупця за поставлений товар;

в третю чергу погашається поточна заборгованість за поставлений товар.

Зарахування Постачальником грошових коштів в порядку, передбаченому даним пунктом, відбувається незалежно від призначення платежу, вказаного Покупцем в платіжному дорученні (або в іншому документі) під час здійснення переказу грошових коштів на користь Постачальника. Грошові зобов`язання за кожною наступною чергою погашаються після повного погашення грошових зобов`язань за попередньою чергою (п.2.11 Договору).

Пунктом 7.3. Договору визначено, що у разі порушення строку оплати Товару, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, а також проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 3% (трьох відсотків) річних від простроченої суми (ст. 625 Цивільного кодексу України). Пеня, передбачена даним пунктом, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання.

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року. Припинення дії Договору не звільняє Сторони від виконання всіх своїх зобов`язань, передбачених Договором та невиконаних на момент припинення дії Договору, в тому числі і зобов`язань пов`язаних з поверненням Товару згідно умов даного Договору, оплати послуг, а також від відповідальності за невиконання таких зобов`язань (п. 11.1 Договору).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору позивач за період з 13.06.2018 по 19.11.2018 поставив відповідачу товар на суму 106 710,44 грн., що підтверджується видатковими накладними № 12258 від 13.06.2018 на суму 44 237, 82 грн. (з врахуванням виправлень) та № 12734 від 18.06.2018 на суму 62 960,90 грн. (з врахуванням акта прийому-передачі продукції від 18.06.2018, за видатковою накладною № 12734 від 18.06.2018 фактично було отримано товар на суму 62 472,62 грн.)(а.с.174-175, 178).

Видаткова накладна № 12258 від 13.06.2018 підписана особисто відповідачем, з виправленнями, які були враховані позивачем при зверненні з позовом у даній справі.

Видаткова накладна № 12734 від 18.06.2018, також містить підпис отримувача, однак без прізвище та ініціалів.

Відповідачем вартість товару була сплачена частково, що підтверджується виписками з банківських рахунків позивача (а.с. 39-78), так відповідач здійснила наступні проплати за отриманий товар:

21.06.2018 оплата за товар згідно накл. №12258 від 20.06.2018 на суму 14 750,00 грн.;

22.06.2018 оплата за товар згідно накл. 12258 від 21.06.2018 на суму 14 950,00 грн.;

25.06.2018 оплата за товар згідно накл. б/н від 23.06.2018 на суму 14 550,00 грн.;

19.07.2018 за товар згідно рахунку №1234 від 18.06.2018 на суму 1 500,00 грн.;

10.08.2018 на суму 1 500,00 грн. (в матеріалах справи відсутній доказ даної оплати, проте позивач визнає, що така оплата була, у зв`язку з цим, судова колегія приймає до уваги дану оплату);

07.09.2018 за товар згідно рахунку №1234 від 18.06.2018 на суму 1 600,00 грн.;

16.10.2018 за товар згідно рахунку №1234 від 18.06.2018 на суму 2 000,00 грн.;

19.11.2018 за товар згідно рахунку №1234 від 18.06.2018 на суму 2 000,00 грн..

Враховуючи вищезазначені часткові оплати, судова колегія вважає, що такими конклюдентними діями відповідач (схвалив) підтвердив факт отримання від позивача товару за видатковими накладними № 12258 від 13.06.2018 на суму 44 237, 82 грн. та № 12734 від 18.06.2018 на суму 62 472,62 грн. Крім цього, протилежних доказів або пояснень відповідача матеріали справи не містять, у зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вищевказані видаткові накладні не є належними доказами поставки товару на користь відповідача.

Крім цього, судова колегія зазначає, що заборгованість відповідача в розмірі 44 237, 82 грн. та 62 472,62 грн. підтверджується в т.ч. податковими накладними від 13.06.2018 та 18.06.2018 (а.с. 27-31) та квитанціями про їх прийняття. При цьому, судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК враховується висновок викладений у поставі Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №913/102/18 щодо прийняття в якості належних та допустимих доказів підтверджуючих поставку товару податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі отриманих і виданих податкових накладних.

При цьому, суд першої інстанції посилається на п. 9.2. Договору, в якому йде мова про захист конфіденційної інформації, а не про видаткові накладні, як про це зазначено в рішенні господарським судом.

Крім цього, місцевий суд відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що видаткова накладна №12258 від 13.06.2018 не містить посилання на Договір поставки №000027468 від 28 вересня 2018 року між ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат» та ФОП Нерега Р. С., у зв`язку з чим неможливо встановити чи відбувалася поставка саме за цим Договором та чи розповсюджуються умови цього Договору на цю поставку.

Однак, судова колегія зазначає, що ні умови договору поставки від 21.05.2018, ні Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення «Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 № 88, не містять такої вимоги як наявність такого обов`язкового реквізиту видаткової накладної як посилання на договір.

Отже, судова колегія встановила, що позивач поставив позивачу товар на загальну суму 106 710,44 грн. (44 237, 82 грн. та 62 472,62 грн.), а відповідач перерахував позивачу за вищевказаними видатковими накладами 52 850,00 грн.

Але з урахуванням умов п. 2.11 договору, колегією суддів власним детальним розрахунком, який далі наводиться в тексті постанови встановлено, що розмір основного боргу відповідача складає 61 368,85 грн.

За умовами договору поставки покупець зобов`язаний сплатити вартість отриманого товару у встановлений договором строк, однак невиконання відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання зі сплати вартості отриманого товару, є порушенням взятих ним на себе зобов`язань та вказаних правових положень, а тому він зобов`язаний сплати наявну заборгованість у зазначеній сумі.

Щодо стягнення суми інфляційних втрат, пені, 3% річних судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування пені та 3% річних сторони узгодили у п. 7.3. договору поставки.

Враховуючи, що відповідачем умови договору поставки від 21.05.2018 виконанні не в повному обсязі та останній не заперечує, що має заборгованість перед ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат», судова колегія дійшла висновку, що у позивача відповідно до вимог вищевказаного законодавства та умов договору є право нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, проте розрахунки позивача містять арифметичні та методологічні помилки, які були виправлені судовою колегією, що наводиться далі.

За видатковою накладною № 12258 від 13.06.2018 на суму 44 237, 82грн., враховуючи п. 2.6. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 21.05.2018), останнім днем оплати товару був 17.06.2018 (включно), отже першим днем нарахування 3% річних, є 18.06.2018 по 20.06.2018 (оскільки 21.06.2018 була частково оплата товару, а відповідно до роз`яснень у п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період (ів) часу, за який здійснюється нарахування.).

Інфляційні втрати за період з 18.06.2018 по 20.06.2018 не нараховуються, оскільки прострочення по спірному платежу мало місце за менший період, ніж місяць.

Пеня за період з 18.06.2018 по 20.06.2018 не нараховується, оскільки відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, з вимогою про стягнення пені позивач звернувся з пропуском встановленого спеціального річного строку позовної давності.

Сума 3% річних за період з 18.06.2018 по 20.06.2018 складає 10,91 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
44 237,8218.06.2018 - 20.06.201833 %10,91

21.06.2018 часткова оплата за товар в сумі 14 750,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

14 750,00 грн. (оплата) 10.91 грн. (3% річних) = 14 739,09 грн. (оплата 21.06.2018)

44 237,82 грн. 17 739,09 грн. = 29 498,73 грн. (борг)

22.06.2018 часткова оплата за товар в сумі 14 950,00 грн.

29 498,73 грн. 14 950,00 грн. = 14 548,73 грн. (борг)

Враховуючи, що наступна оплата була 25.06.2018, судова колегія вважає, що за період з 23.06.2018 по 24.06.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 23.06.2018 по 24.06.2018 не нараховуються, оскільки прострочення по спірному платежу мало місце за менший період, ніж місяць.

Пеня за період з 23.06.2018 по 24.06.2018 не нараховується, оскільки відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, з вимогою про стягнення пені позивач звернувся з пропуском встановленого спеціального річного строку позовної давності.

Сума 3% річних за період з 18.06.2018 по 20.06.2018 складає 2,39 грн.

Сума боргу (грн..)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
14 548,7323.06.2018 - 24.06.201823 %2,39

25.06.2018 часткова оплата за товар в сумі 14 550,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

14 550,00 грн. (оплата) 2,39 грн. (3% річних) = 14 547,61 грн. (оплата 25.06.2018)

14 548,73 грн. (борг) 14 547,61 грн. (оплата) = 1 ,12 грн. (борг)

Враховуючи, що наступна оплата була 19.07.2018, судова колегія вважає, що за період з 26.06.2018 по 18.07.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати пеню (за період з 12.07.2018 по 18.07.2018) та 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 26.06.2018 по 18.07.2018 не нараховуються, оскільки індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Пеня нараховується з 12.07.2018 по 18.07.2018 (в частині нарахування пені за період з 26.06.2018 по 11.07.2018, судова колегія відмовляє, оскільки відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, з вимогою про стягнення пені позивач звернувся з пропуском встановленого спеціального річного строку позовної давності) та становить 0,01 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1,1212.07.2018 - 12.07.2018117.000 %0.093 %*0,00
1,1213.07.2018 - 18.07.2018617.500 %0.096 %*0,01

Сума 3% річних за період з 26.06.2018 по 18.07.2018 складає 0,00 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1.1212.07.2018 - 18.07.201873 %0.00

19.07.2018 часткова оплата за товар в сумі 1 500,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

1 500,00 грн. (оплата) 0,01 грн. (пеня) = 1 499,99 грн. (залишок від оплати 19.07.2018).

Заборгованість за видатковою накладною № 12258 від 13.06.2018 на суму 44 237, 82 грн. з врахуванням штрафних санкцій, була сплачена відповідачем у повному обсязі.

За видатковою накладною № 12734 від 18.06.2018 на суму 62 472,62грн., враховуючи п. 2.6. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 21.05.2018), останнім днем оплати товару був 22.06.2018 (включно), отже першим днем нарахування пені є 12.07.2018 (з врахуванням п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) по 18.07.2018, а 3% річних - 23.06.2018 по 18.07.2018 (оскільки 19.07.2018 була частково оплата товару, а відповідно до роз`яснень у п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період (ів) часу, за який здійснюється нарахування.).

Інфляційні втрати за період з 23.06.2018 по 18.07.2018 не нараховуються, оскільки прострочення по спірному платежу мало місце за менший період, ніж місяць.

Пеня за період з 12.07.2018 по 18.07.2018 становить 417,63 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
62 472,6212.07.2018 - 12.07.2018117.0000 %0.093 %*58,19
62 472,6213.07.2018 - 18.07.2018617.5000 %0.096 %*359,43

Сума 3% річних за період з 23.06.2018 по 18.07.2018 складає 133,50 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
62 472,6223.06.2018 - 18.07.2018263 %133,50
Залишок від часткової оплати 19.07.2018 1 499,99 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

1 499,99 грн. (оплата) 417,63 грн. (пеня) 133,50 грн. (3% річних) = 948,86 грн.

62 472,62 грн. (борг) 948,86 грн. (оплата) = 61 523,76 грн. (борг)

Враховуючи, що наступна оплата була 10.08.2018, судова колегія вважає, що за період з 20.07.2018 по 09.08.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати пеню та 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 20.07.2018 по 09.08.2018 не нараховуються, оскільки прострочення по спірному платежу мало місце за менший період, ніж місяць.

Пеня за період з 20.07.2018 по 09.08.2018 складає 1 238,90 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61 523,7620.07.2018 - 09.08.20182117.5000 %0.096 %*1 238,90

Сума 3% річних за період з 20.07.2018 по 09.08.2018 складає 106,19 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
61 523,7620.07.2018 - 09.08.2018213 %106,19

10.08.2018 часткова оплата за товар в сумі 1 500,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

1 500,00 грн. (оплата) 1 238,90 грн. (пеня) 106,19 грн. (3% річних) = 154,91 грн.

61 523,76 грн. (борг) 154,91 грн. (оплата) = 61 368,85 грн. (борг)

Враховуючи, що наступна оплата була 07.09.2018, судова колегія вважає, що за період з 11.08.2018 по 06.09.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати пеню та 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 11.08.2018 по 06.09.2018 не нараховуються, оскільки прострочення по спірному платежу мало місце за менший період, ніж місяць.

Пеня за період з 11.08.2018 по 06.09.2018 складає 1 588,86 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61 368,8511.08.2018 - 06.09.20182717.5000 %0.096 %*1 588,86
Сума 3% річних за період з 11.08.2018 по 06.09.2018 складає 136,19 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
61 368,8511.08.2018 - 06.09.2018273 %136,19

07.09.2018 часткова оплата за товар в сумі 1 600,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

1 600,00 грн. (оплата) 1 588,86 грн. (пеня) 136,19 грн. (3% річних) = - 125,05 грн.( 3% річних, залишилась не оплаченими)

Враховуючи, що наступна оплата була 16.10.2018, судова колегія вважає, що за період з 08.09.2018 по 15.10.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати інфляційні втрати, пеню та 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 08.09.2018 по 15.10.2018 складають 2 229,10 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
09.2018 - 10.201861 368,851.0362 229,10

Пеня за період з 08.09.2018 по 15.10.2018 складає 2 300,07 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61 368,8508.09.2018 - 15.10.20183818.0000 %0.099 %*2 300,07

Сума 3% річних за період з 08.09.2018 по 15.10.2018 складає 191,67 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
61 368,8508.09.2018 - 15.10.2018383 %191,67

07.09.2018 часткова оплата за товар в сумі 2 000,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

2 000,00 грн. (оплата) 125,05 грн. (залишок 3% річних за період з 11.08.2018 по 06.09.2018) 2 229,10 грн. (інфляційні втрати за період з 08.09.2018 по 15.10.2018) 2 300,07 грн. (пеня за період з 08.09.2018 по 15.10.2018) 191, 67 грн. (3% річних за період з 08.09.2018 по 15.10.2018) = - 2 845,89 грн., з яких залишились не оплаченими за період з 08.09.2018 по 15.10.2018, інфляційні втрати 354, 15 грн., пеня 2 300,07 грн. та 191, 67 грн. 3% річних.

Враховуючи, що наступна оплата була 19.11.2018, судова колегія вважає, що за період з 17.10.2018 по 18.11.2018 (без врахування днів часткової оплати заборгованості) можливо розрахувати інфляційні втрати, пеню та 3% річних.

Інфляційні втрати за період з 17.10.2018 по 18.11.2018 складають 859,19 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
11.2018 61 368,851.014859,16

Пеня за період з 17.10.2018 по 18.11.2018 складає 1 9997,43 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61 368,8517.10.2018 - 25.10.2018918.0000 %0.099 %*544,75
61 368,8526.10.2018 - 18.11.20182418.0000 %0.099 %*1 452,68

Сума 3% річних за період з 17.10.2018 по 18.11.2018 складає 166,45 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
61 368, 8517.10.2018 - 18.11.2018333 %166,45

19.11.2018 часткова оплата за товар в сумі 2 000,00 грн.

Враховуючи умови п. 2.11 Договору:

2 000,00 грн. (оплата) 2 845,89 грн. (з яких залишились не оплаченими за період з 08.09.2018 по 15.10.2018, інфляційні втрати 354, 15 грн., пеня 2 300,07 грн. та 191, 67 грн. 3% річних) 859,16 грн. (інфляційні втрати за період з 17.10.2018 по 18.11.2018) 1 997,43 грн. (пеня за період з 17.10.2018 по 18.11.2018) 166,45 грн. (3% річних за період з 17.10.2018 по 18.11.2018) = - 3 868,83 грн., з яких залишились не оплаченими за періоди з 08.09.2018 по 15.10.2018 та з 17.10.2018 по 18.11.2018 інфляційні втрати 859,16 грн., пеня 2 651,65 грн. та 358,12 грн. 3% річних.

У зв`язку з тим, що остання часткова оплата товару була 19.11.2018 та до подання даного позову відповідач більше не оплачував товар, то наступний період нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних, є з 20.11.2018 по 12.07.2019

Інфляційні втрати за період з 20.11.2018 по 12.07.2019 складають 2 746,36 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
12.2018 - 06.201961368.851.0452 746,36

Пеня за період з 20.11.2018 по 12.07.2019 складає 14 092,98 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61 368,8520.11.2018 - 13.12.20182418.0000 %0.099 %*1 452,68
61 368,8514.12.2018 - 31.01.20194918.0000 %0.099 %*2 965,88
61 368,8501.02.2019 - 14.03.20194218.0000 %0.099 %*2 542,18
61 368,8515.03.2019 - 25.04.20194218.0000 %0.099 %*2 542,18
61 368,8526.04.2019 - 06.06.20194217.5000 %0.096 %*2 471,57
61 368,8507.06.2019 - 12.07.20193617.5000 %0.096 %*2 118,49

Сума 3% річних за період з 20.11.2018 по 12.07.2019 складає 1 185,34 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
61 368,8520.11.2018 - 12.07.20192353 %1 185,34

Приймаючи до уваги вищевказані детальні розрахунки, які зроблені судовою колегією з врахуванням умов договору від 21.05.2018 та додаткових угод до нього, підсумовуючи наведені розрахунки, судова колегія встановила, що сума боргу відповідача перед позивачем складає 61 368,85 грн., інфляційні втрати 3 605,52 грн. (2 746,36 грн. + 859,16 грн.), пеня - 16 744,63 грн. (14 092,98 грн. +2 651,65 грн.), 3% річних 1 543,46 грн. (358,12 грн. +1 185,34 грн.). Проте, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог та приймає заявлені позивачем суми інфляційних втрат 3 064,94 грн. та 3% річних 1 542,37 грн., зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню з викладенням його резолютивної частини в новій редакції.

Судові втрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції та апеляційним розглядом даної справи, відповідно до правил ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нереги Римми Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат» 61 368,85 грн. основного боргу, 3 064,94 грн. інфляційних втрат, 16 744,63 грн. пені, 1 542,37 грн. 3% річних та 1 863,37 грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.».

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нереги Римми Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський м`ясокомбінат» витрати по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в розмірі 2 795,06 грн.

Видачу наказів на виконання даної постанови з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.