ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р. Справа №921/133/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

М.І. Хабіб,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" (надалі ТзОВ "КАН КОМПАНІ") б/н від 18.09.2019 (вх. № 01-05/3640/19 від 09.10.2019)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 (суддя Н.О. Андрусик; повний текст рішення складено 30.08.2019)

у справі № 921/133/19

за позовом: ТзОВ "КАН КОМПАНІ"

до відповідача: Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС" (надалі ПП фірма "АМН ТРАНС")

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНАДАР ТОРГ" (надалі ТзОВ "ЦЕНАДАР ТОРГ")

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС" (надалі ТзОВ "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС")

про визнання права власності на об`єкти нерухомості,

за участю:

від позивача: Мозіль С.І. - адвокат (ордер серії ТР №080700 від 23.12.2019);

від відповідача: Дрозд Р.А. - керівник; Гуцалюк А.Р. - адвокат (ордер серії ТР № 083127 від 23.12.2019); Редьква Н.М. - адвокат (ордер серії ТР № 041650 від 25.11.2019);

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Накельський Ю.Б. - адвокат (ордер серії ТР № 060688 від 23.12.2019),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

27.02.2019 ТзОВ "КАН КОМПАНІ" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до ПП фірма "АМН ТРАНС" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТзОВ "ЦЕНАДАР ТОРГ" та ТзОВ "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС" про визнання права власності на будівлі та споруди, що розташовані по вул. Гайова, 44 у м.Тернополі, які складаються з: 1) адмінбудинку під літерою "Б", площею 69,4м2, замощення 2/3 частини, поз. І (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); 2) приміщень загальною площею 682м2, до складу яких входять торгово-офісне приміщення під літерою "В", площею 169,9м2; складські приміщення під літерою "Г", площею 210,9м2; складські приміщення під літерою "Д", площею 301,2м2; 1/3 частини огорожі, 2 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі №921/133/19 (суддя Н.О. Андрусик) відмовлено у задоволенні позову (т. 3, а.с. 61-75).

В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив, що на час звернення до суду з даним позовом позивач не мав усіх правомочностей власника, а саме - права володіння та розпорядження спірним майном, відтак, не був власником будівель і споруд. Рішення про державну реєстрацію за ним прав та обтяжень від 12.12.2018 №№44575483, 44575486, від 13.12.2018 №44588516, №44590289, №44592601, №44594418, №44602487, №44602512, №44602538, №44602542, №44602526, №44602536, №44602297, №44602373, від 12.12.2018 №№ 44575443, 44575468, від 13.12.2018 №№ 44590753, 44595052 були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2019 року №240/5, а в Державному реєстрі речових прав 30.01.2019 проведені реєстраційні дії по скасуванню записів про право власності позивача на спірне нерухоме майно. Отже, позивачем не доведено права власності на нежитлові будівлі загальною площею 751,4 м2, що унеможливлює задоволення позовних вимог про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ "КАН КОМПАНІ" подало апеляційну скаргу (з врахуванням клопотання б/н від 13.01.2020 про виправлення описки в прохальній частині апеляційної скарги) на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі №921/133/19, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства України державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. Звертає увагу, що суд першої інстанції, виходячи за межі позовних вимог, без відповідних правових підстав фактично визнав фіктивними договори, що укладались між ТзОВ «ПРЕРІУМ» та ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ», між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» та ТзОВ «КАН КОМПАНІ», між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» та ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС» та зробив висновок, що спірні об`єкти вибули з власності ПП Фірма «АМН ТРАНС». Стверджує, що висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, не може бути використаний, як доказ у даній справі, оскільки відображає суб`єктивну думку членів комісії при розгляді скарги ПП Фірма «АМН ТРАНС». Покликається на правову позицію, викладену у постанові ВАСУ від 07.07.2017, справа № К/800/35906/16. Скаржник вказує, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.12.2018 та договір поділу майна від 13.12.2018, укладений між ТзОВ «КАН КОМПАНІ» (Покупець) та ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» (Продавець) набув чинності з моменту його укладення, підписання уповноваженими сторонами, скріплення печатками Товариств та його нотаріального посвідчення. Зазначає, що державна реєстрація договорів в державному реєстрі речових прав в розумінні ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу від 12.12.2018 та договору поділу майна від 13.12.2018) не впливає на його чинність та скасування в зв`язку з ймовірним порушенням реєстрації названих договорів в державному реєстрі речових прав. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції залишив поза увагою необхідність з`ясування питань та встановлення обставин щодо підстав виникнення у ТзОВ «КАН КОМПАНІ» права власності на спірне нерухоме майно, моменту виникнення такого права та припинення права власності Товариства на нерухоме майно у зв`язку із прийняттям Міністерством юстиції України наказу № 240/5 від 28.01.2019 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також підстави виникнення та набуття права власності на спірне нерухоме майно у ПП Фірма «АМН ТРАНС». На його переконання, ТзОВ «КАН КОМПАНІ» не втратило свого правового статусу, як власника нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 44 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПП фірма «АМН ТРАНС» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ТзОВ «КАН КОМПАНІ» не набуло права власності і не могло його набути, в зв`язку з тим, що нерухоме майно у м. Тернополі по вул. Гайова, 44 завжди належало на праві власності відповідачу - ПП Фірма «АМН ТРАНС», яке ніколи не відчужувалося. Просить врахувати, що поза волею ПП Фірма «АМН ТРАНС» позивач (скаржник) вчинив незаконні правочини з ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС», ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ». В свою чергу ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» вчинив незаконні правочини з ТзОВ «ПРЕРІУМ» щодо відчуження майна відповідача, а ТзОВ «ПРЕРІУМ» зареєстрував право власності на нерухоме майно відповідача на підставі неіснуючого рішення Ленінського районного суду м. Донецька. Просить рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі № 921/133/19 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «КАН КОМПАНІ» залишити без задоволення.

Треті особи не надали письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи-2 підтримали доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Відповідач просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа-1 в судове засідання не з`явилась.

З`ясовуючи питання про обізнаність ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» з порядком розгляду даної справи, суд встановив, що 26.12.2019 ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 надіслано ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» на адресу, зазначену в позовній заяві та в апеляційній скарзі (01021, м. Київ, Кловський узвіз,10) рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

18.01.2020 вищевказане рекомендоване поштове відправлення повернулись до суду з довідкою ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причин повернення «інші причини».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вжив заходів з метою повідомлення третьої особи-1 про порядок розгляду даної справи. ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» вважається таким, що належно повідомлене про порядок розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника третьої особи-1.

Обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2007 між Спільним українсько-американським підприємством у формі Закритого акціонерного товариства "Поля" (Продавець) та Приватним підприємством Фірма «АМН ТРАНС» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу будівель та споруд. За цим договором Продавець передає у власність Покупця будівлі і споруди № 44 по вул. Гайовій у м. Тернополі, загальною площею 951,5 кв.м, а Покупець зобов`язується прийняти будівлі та споруди і сплатити обговорену грошову суму. Даний договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в Реєстрі за № 1441 (т. 1, а.с. 213-214).

31.07.2008 між фізичною особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством Фірма «АМН ТРАНС» укладено договір. На підставі даного договору ОСОБА_1 передає, а Приватне підприємство Фірма «АМН ТРАНС» приймає до статутного фонду нерухоме майно, а саме будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 44 , які мають загальну площу 1976,8 кв.м. Договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в Реєстрі за № 7665 (т. 1, а.с. 209).

Будівлі та споруди, які мають загальну площу 1976,8 кв.м складаються з: цегляної майстерні "А", площею 1907,4 кв.м, адмінбудинку літ. "Б", площею 69,4 кв.м, прохідної літ. "Ж", 2/3 частини огорожі під цифрами 2, 2/3 частини замощення під літ. "І".

Будівлі та споруди, які мають загальну площу 951,5кв.м, складалися з: цегляного складу-майстерні літ. "В", пл. 186,5 кв.м, складу гаража-майстерні літ. "Г", пл.190,9 кв.м, гаражу-котельні, літ. "Д", пл. 295,5 кв.м, гаража-автопавільйону під літ. "Е", пл. 278,5кв.м, піднавісу літ. "Є", 1/3 частини огорожі з заліза та залізо-бетонних плит під цифрами 1 та 2, 1/3 частини замощення в плані під №1, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №163780402, сформованої 16.04.2019 (т. 2, а.с.41-60).

Разом з тим, внаслідок проведення Приватним підприємством Фірма "АМН ТРАНС" реконструкції будівель та споруд, загальна площа об`єкта нерухомого майна 19602286 з 951,5 кв.м збільшилася і становить 1081,6 кв.м та складається з: торгово-офісного приміщення під літ. "В", площею 169,9 кв.м, складського приміщення під літ. "Г", площею 210,9 кв.м, складського приміщення під літ. "Д", площею 301,2 кв.м, складського приміщення під літ. "Е", площею 277,4 кв.м, складського приміщення під літ."Є", площею 12,5 кв.м, складського приміщення під літ. "Ж", площею 109,8 кв.м, 1/3 частини огорожі, 1, 1/3 частини огорожі, 2, 1/3 частини замощення, І.

Факт набуття права власності ПП фірмою "АМН ТРАНС" на згадані вище будівлі та споруди по вул.Гайова, 44 в м.Тернополі додатково підтверджується: актом приймання-передачі майна від 31.07.2008, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19808198 від 07.08.2008, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації щодо об`єкту за реєстраційним номером 16887216, Витягом з Реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №100014 від 22.01.2013, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15876459 від 11.09.2007, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації щодо об`єкту за реєстраційним номером 19602286, Витягом з Державного реєстру правочинів №4526532 від 30.08.2007, Витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118009314 від 22.03.2018, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №161492066 від 29.03.2019 (т.1, а.с.210-212, 214-218).

Також ПП Фірма «АМН ТРАНС» користується на праві постійного користування земельною ділянкою, площею 2,568211 га, наданою для обслуговування адміністративно-виробничих приміщень по вул.Гайова, 44 в м.Тернополі, що підтверджується копією Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ТР №001520, виданого Тернопільською міською радою народних депутатів 28.08.2000, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №527 (кадастровий № :09:002:0011). Дане речове право зареєстровано в Реєстрі речових прав 06.05.2014 державним реєстратором Майкою Н.В. за №5586765 (Інформаційна довідка № 163780402 від 16.04.2019 (т. 1, а.с. 219-221, т. 2, а.с.47).

Водночас, як вбачається з даних Державного реєстру речових права на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 163780402 від 16.04.2019) (т. 2, а.с. 41-60), 11 грудня 2018 року приватним нотаріусом Кудрявцевою Т.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішення Ленінського районного суду м.Донецьк від 15.02.2011 у справі № 2-0-26/11 внесено рішення про державну реєстрацію прав № 44530944 від 11.12.2018, на підставі якого було припинено право власності ПП "АМН ТРАНС" на нежитлові приміщення, площею 1081,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Разом з тим, як встановлено судом копія названого рішення Ленінського районного суду м. Донецьк від 15.02.2011 у справі № 2-0-26/11 відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень, таке рішення відсутнє в матеріалах реєстраційної справи, і в матеріалах даної судової справи.

Натомість, в матеріалах справи № 921/133/19 міститься копія листа-відповіді Дзержинського міського суду Донецької області вих. № 01-32/2/2019 від 23.01.2019, в якому зокрема зазначено, що за номером справи 2-0-26/11 знаходиться зовсім інша цивільна справа за заявою ДПІ Київського району м. Донецька, зацікавлена особа КБ «Промекономбанк» про розкриття Банком банківської таємниці щодо ТзОВ «СТАРВЕЙ - ХАУЗ», яка зовсім не стосується нерухомого майна, належного до ПП Фірма «АМН ТРАНС» (т.1, а.с. 222).

11.12.2018 приватним нотаріусом Змисловською Т.В. за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №31686006 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44542607, на підставі якого до Державного реєстру прав внесено запис про право власності №29382023 ТзОВ "ЦЕНАДАР ТОРГ" на дані нежитлові приміщення. Запис про право власності вчинено на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Змисловською Т.В. договору купівлі-продажу від 11.12.2018, зареєстрованого в реєстрі за №2264, котрий укладено між ТзОВ "ПРЕРІУМ" (Продавець) та ТзОВ "ЦЕНАДАP ТОРГ" (Покупець) (т. 1, а.с. 223).

Як вбачається з копії названого договору, майно, загальною площею 1081,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 44, належить Продавцю на підставі Рішення Ленінського районного суду м. Донецьк від 15.02.2011 справа №2-0-26/11); право власності зареєстровано в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 грудня 2018 (номер запису про право власності 29371089, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

В подальшому 12 грудня 2018 тим самим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною посвідчувались чотири договори купівлі-продажу часток вищеназваного нерухомого майна.

Договір від 12.12.2018, укладений між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» (Продавець) та ТзОВ «КАН КОМПАНІ» (Покупець) про продаж частки 63/100 майна, загальною площею 1081,6 кв.м. Договір від 12.12.2018, укладений між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» (Продавець) та ТзОВ «КАН КОМПАНІ» (Покупець) на продаж частки 4/100 майна, загальною площею 1976,8 кв.м. Договір від 12.12.2018, укладений між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» (Продавець) та ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС» (Покупець) на продаж частки 96/100 майна, загальною площею 1976,8 кв.м. Договір від 12.12.2018, укладений між ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» (Продавець) та ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС» (Покупець) на продаж частки 37/100 майна, загальною площею 1081,6 кв.м. Вказане нерухоме майно розташоване за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 44 (т. 1, а.с. 21-22, 25-26, 111, 230).

Вищеназване нерухоме майно (об`єкт продажу) передано Покупцю за актами передачі-приймання майна від 12.12.2018, копії яких містяться в матеріалах даної справи (т. 1, а.с.23-24, 27-28, 229, 233).

Також в матеріалах справи наявні копії договорів про поділ нерухомого майна в натурі, що є спільною частковою власністю, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною. Договір від 13.12.2018, яким визначено 96/100 частки будівлі площею 1976,8 кв.м по вул . Гайовій, 44 в м. Тернополі за ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС», як новоутвореного об`єкту, що становить 1907,4 кв.м та 4/100 частки будівлі площею 1976,8 кв.м за ТзОВ «КАН КОМПАНІ», як новоутвореного об`єкту, що становить 69,4 кв.м. (т. 1, а.с. 29-30).

Договір від 13.12.2018, яким визначено 63/100 частки будівлі площею 1081,6 кв.м по вул. Гайова, 44 в м.Тернополі за ТзОВ «КАН КОМПАНІ», як новоутвореного об`єкту, що становить 682,0 кв.м та 37/100 частки будівлі площею 1081,6 кв.м за ТзОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС», як новоутвореного об`єкта, що становить 399,6 кв.м (т. 1, а.с. 31-32).

Вищенаведені обставини слугували підставою звернення ПП Фірма «АМН ТРАНС» зі скаргою до комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України №240/5 від 28.01.2019 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (т.1, а.с. 244) на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації від 25.01.2019 за результатами розгляду скарги Приватного підприємства фірми "АМН ТРАНС" №12/2 від 12.12.2018 з доповненнями від 15.01.2019 № 15/2, 22.012019 № 22/2 (т. 2, а.с. 7-15) скасовані всі рішення щодо державної реєстрації операцій з спірним нерухомим майном, які приймалися приватними нотаріусами Кудрявцевою Т.М., Змисловською Т.В.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.2018 №№ 44530944, 44531296, 44532559, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Тетяною Миколаївною (п. 2 наказу).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.208 №№ 44540636, 44542607, 12.12.2018 №№44575483, 44575486, від 13.12.2018 №№44588516, 44590289, 44592601, 44594418, 44602487, 44602512, 44602538, 44602542, 44602526, 44602536, 44602297, 44602373, від 12.12.2018 №№ 44575443, 44575468, від 13.12.2018 №№ 44590753, 44595052, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною (п. 3. наказу).

30.01.2019 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко С.С. було скасовано державну реєстрацію права власності, в тому числі ТзОВ "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС", ТзОВ "КАН КОМПАНІ" на спірне майно, записи про іпотеку спірного майна, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 16.04.2019 (т. 2, а.с.41-50).

Крім того, як видно з матеріалів справи відповідні несанкціоновані реєстраційні дії були вчинені також і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника підприємства, про що відповідачем подано скаргу №18/1 від 18.12.2018 до Міністерства юстиції України.

Наказом №269/5 від 29.01.2019 Міністерства юстиції України на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації від 25.01.2019 року було скасовано реєстраційні дії в ЄДР від 12.12.2018 №2001578 та №3001578, «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкіним О.В. (т. 1, а.с. 246).

В матеріалах даної судової справи відсутні докази стосовно оскарження в судовому порядку названих наказів Міністерства юстиції України на момент прийняття судом першої інстанції рішення від 22.08.2019 року.

Оскільки відповідач не визнає законного права позивача на спірні об`єкти нерухомого майна, що є предметом у даному спорі, позивач, спираючись на приписи ст.ст.392, 15 ЦК України, просить суд визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З аналізу наведеної норми права вбачається, що позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Позов про визнання права власності у порядку статті 392 Цивільного кодексу України пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідач - будь-яка особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника або така особа, яка має до майна власний інтерес.

Отже, враховуючи, що відповідно до норм статті 328 Цивільного кодексу України, набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, з`ясуванню судом зокрема, підлягає те, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

З вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що звертатися з позовом про визнання права власності може лише власник майна.

Згідно із ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

Таким чином позов про визнання право власності може бути поданий фактичним власником, який на момент звернення з позовом володіє всіма правомочностями власника, в тому числі правом розпорядження майном, для використання якого необхідним є відповідно до ст.334 ЦК України, здійснення державної реєстрації права власності позивача у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на час звернення до суду з даним позовом позивач не мав усіх правомочностей власника, а саме - права володіння та розпорядження майном, відтак, не був власником спірних будівель і споруд, оскільки відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 240/5 від 28.01.2019 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» записи про державну реєстрацію прав на спірне майно були скасовані.

Відповідно до пунктів 2 та 3 названого наказу скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.2018 №№ 44530944, 44531296, 44532559, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Тетяною Миколаївною. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.208 №№ 44540636, 44542607, 12.12.2018 №№44575483, 44575486, від 13.12.2018 №№44588516, 44590289, 44592601, 44594418, 44602487, 44602512, 44602538, 44602542, 44602526, 44602536, 44602297, 44602373, від 12.12.2018 №№ 44575443, 44575468, від 13.12.2018 №№ 44590753, 44595052, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною.

В Державному реєстрі речових прав 30.01.2019 проведені реєстраційні дії по скасуванню записів про право власності позивача на спірне нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що на момент здійснення правочину ТзОВ «ПРЕРІУМ», ТзОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» не були власниками майна в розумінні норм Цивільного кодексу України, а тому укладений між ними договір купівлі-продажу не відповідав вимогам, встановленим ст. 203 ЦК України, відповідно ТзОВ «КАН КОМПАНІ» не набуло право власності на спірне нерухоме майно.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, не може бути використаний, як доказ у даній справі, оскільки на думку скаржника відображає суб`єктивну думку членів комісії при розгляді скарги ПП Фірма «АМН ТРАНС».

Припинення права власності можливе лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

За нормами частини 2 статті 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Повноваження відповідного державного органу - Міністерства юстиції щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних реєстраторів в сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно і право наступного скасування реєстраційних рішень, якщо вони суперечать законодавству, передбачені законом.

У відповідності до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

За приписами статті 37 названого Закону Міністерство юстиції України за результатами розгляду скарг вправі приймати рішення про скасування рішень суб`єктів державної реєстрації та вчинених на їх підставі реєстраційних записів.

В такий спосіб, керуючись спеціальним законом, уповноважений державний орган фактично припиняє право власності, виходячи з того, що право власності може бути припинено в інших випадках, встановлених законом, крім передбачених частиною першою ст.346 ЦК України.

Отже, факт скасування рішень про державну реєстрацію речового права безпосередньо впливає на саме речове право - воно припиняється.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 240/5 від 28.01.2019, внаслідок скасування записів про право власності позивача на спірні будівлі та їх складові частини, а також рішень, на підставі яких право власності виникло у позивача, та у ТзОВ "ПРЕРІУМ", фактично державним реєстратором було відновлено запис про реєстрацію речових прав на спірне нерухоме майно за ПП фірмою "АМН ТРАНС", який залишався його власником до моменту реєстрації змін в Реєстрі (до 11.12.2018).

Щодо доводів скаржника, що ТзОВ «КАН КОМПАНІ» не втратило свого правового статусу, як власника нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 44, суд зазначає таке.

Згідно із частиною 1 статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено статтею 203 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 названої статті Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

Статтею 330 Цивільного кодексу України унормовано, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Судом з`ясовано, що первісно спірні об`єкти нерухомого майна, загальною площею 1976,8 кв.м та загальною площею 1081,6 кв.м, розташовані за адресою: вул . Гайова, 44, м.Тернопіль належали на праві власності Приватному підприємству Фірмі "АМН ТРАНС", яке не вчиняло жодних дій щодо його відчуження.

Державна реєстрація переходу права власності на це майно від імені відповідача до ТзОВ "ПРЕРІУМ" була здійснена на підставі рішення Ленінського районного суду м. Донецьк від 15.02.2011 у справі № 2-0-26/11, яке фактично не ухвалювалося та є відсутнім в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також відсутнім у відповідному суді (таке рішення відсутнє в матеріалах реєстраційної справи, що встановлено Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації).

Наведені обставини також підтверджуються листом - відповіддю Дзержинського міського суду Донецької області вих. № 01-32/2/2019 від 23.01.2019, в якому зокрема зазначено, що за номером справи 2-0-26/11 знаходиться зовсім інша цивільна справа за заявою ДПІ Київського району м. Донецька, зацікавлена особа КБ «Промекономбанк» про розкриття Банком банківської таємниці щодо ТзОВ «СТАРВЕЙ - ХАУЗ», яка зовсім не стосується нерухомого майна, належного до ПП Фірма «АМН ТРАНС».

Крім того, як встановлено судом в період, коли було укладено договори купівлі-продажу будівель, а саме 11.12.2018 рішенням державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкіна О.В. про проведення Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 12.12.2018 №3001578 без правових підстав та документів, шляхом незаконного доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено зміни про керівника ПП ФІРМА "АМН ТРАНС", внаслідок чого замість директора підприємства ОСОБА_2 , реєстратором (без заяви, наказу, рішення засновників, реєстраційної картки) було внесено відомості про іншу особу керівника ОСОБА_3 , жителя м. Донецька.

Водночас, як підтверджено матеріалами даної справи та про що зазначалось вище, наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №269/5 скасовано реєстраційні дії від 12.12.2018 №2001578 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", та №3001578 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", стосовно приватного підприємства ФІРМА "АМН ТРАНС" (). Даний наказ є чинним.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає правомірним та підставним висновок місцевого господарського суду, що спірне майно вибуло з власності відповідача поза його волею, а правочини та операції щодо спірного майна, які вчинялися ТзОВ "ПРЕРІУМ", ТзОВ "ЦЕНАДАР ТОРГ", ТзОВ "КАН КОМПАНІ", ТзОВ "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС" мали очевидно фіктивний характер.

З врахуванням вищеописаних норм права та обставин справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на будівлі та споруди, що розташовані по вул. Гайовій , 44 у м. Тернополі, оскільки ТзОВ «КАН КОМПАНІ» не набуло право власності на спірне нерухоме майно у відповідності до ст. 330 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі №921/133/19.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі №921/133/19 необхідно залишити без змін.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН КОМПАНІ" б/н від 18.09.2019 (вх. № 01-05/3640/19 від 09.10.2019) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2019 у справі № 921/133/19 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя М.І. Хабіб