ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. Справа№ 920/666/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Дудник Н.В. - представник за довіреністю № 22/20 від 02.01.2020

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області, ухвалене 04.12.2019, повний текст якого складений 06.12.2019

у справі № 920/666/19 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради

до Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування»

про стягнення 14 365,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 12 813,85 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 1 170,06 грн. пені, 102,95 грн. 3% річних, 278,23 грн. інфляційних нарахувань відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 391 від 01.04.2017.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач звернувся до суду з клопотанням про стягнення судових витрат, в якому просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.12.2019, повний текст якого складений 06.12.2019, у справі № 920/666/19 відмовлено в задоволенні позову, до стягнення з позивача на користь відповідача присуджено 3 00,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- за умовами укладеного між сторонами договору № 391 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 01.04.2017 (п. 3.2), оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод;

- відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р, наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37, яким встановлювались регуляторні бар`єри, скасований з 21.05.2017 як такий, що втратив актуальність;

- в обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539;

- відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011р. № 539, яким були затверджені Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, має усі ознаки регуляторного акту та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом;

- ч. 6 ст. 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносить питання стандартизації та нормування у галузі охорони навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Міністерства охорони навколишнього середовища;

- ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/1519/15-а, копія якої міститься в матеріалах справи, встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 було прийняте незаконно. Крім того, встановлено, що рішення №539 від 06.09.2011 виконавчим комітетом Сумської міської ради прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини;

- суд не застосовує в якості правової підстави для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень Правила приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджені рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, які прийняті не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини;

- 02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 56/31508, згідно з п. 4 яких на підставі цих правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів;

- нові місцеві Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми було затверджено лише 15.01.2019 Рішенням виконкому Сумської міської ради № 4, а відтак станом на липень 2018 року - січень 2019 року були відсутні законні місцеві правила приймання стічних вод у каналізаційну систему м. Суми;

- оскільки на час відібрання проб вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, як це вимагає ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Суми не було, то відповідно до вимог абзацу 5 ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до відносин сторін пов`язаних з відбором проб у липні 2018 року - січні 2019 року застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом, проте позивач застосував Правила № 316 виключно в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень та не застосував у частині норм гранично допустимих скидів, які встановлені у додатку 4 до Правил № 316, а при розрахунку плати за понаднормативні забруднення стічних вод, які було виявлено в пробах за липень 2018 року - січень 2019 року, позивач для визначення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин використовує норми, встановлені місцевими Правилами №539.

Не погоджуючись з рішенням, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19 повністю і прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі позивач послався на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про незастосування до спірних правовідносин Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, оскільки:

- на час розгляду цієї справи відсутнє будь-яке судове рішення, яким би вказані правила були визнанні протиправними та нечинними;

- скасування Інструкції № 37 та Правил № 37 не свідчить про нечинність Правил від 10.12.2007 № 596 та Правил від 06.09.2011 № 539.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020, справа № 920/666/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Смірнова Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою від 13.01.2020 колегією суддів у складі: : Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Смірнова Л.Г., Мартюк А.І.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, у тому числі щодо клопотання про зупинення провадження, клопотань, заперечень - до 28.01.2020;

- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- задоволено клопотання Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про розгляд апеляційної скарги в цій справі в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи;

- розгляд справи № 920/666/19 призначено на 05.02.2020 о 12:40;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

27.01.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Крім того, у вказаному відзиві відповідач просить розгляд справи проводити без участі його представника та стягнути з позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розпорядженням № 09.1-08/506/20 від 04.02.2020, у зв`язку перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/666/19.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 справа № 920/666/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 05.02.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19 прийнято до свого провадження.

До апеляційної скарги скаржником додано заяву про зупинення провадження у справі, у якій заявник просить зупинити провадження у справі № 920/666/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/3156/19 за позовом АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, АТ «Укрхімпроект» про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми».

Аналогічна за змістом заява надійшла до суду 05.02.2020.

Щодо вказаних заяв колегія суддів зазначає таке.

За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує з неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

У поданій заяві відповідач посилається на те, що 10.12.2019 Сумським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 480/3156/19, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми» відмовлено, проте вказане рішення законної сили не набрало, а відтак, враховуючи, що визнання незаконними рішень виконавчих органів місцевого самоврядування непідвідомчі господарським судам, а рішення у справі № 480/3156/19 може суттєво вплинути на оцінку доказів по справі № 920/666/19, провадження у справі № 920/666/19 має бути зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Зі змісту відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що у справі № 480/3156/19 рішення ухвалене 10.12.2019, в той час як оспорюване рішення у цій справі - 03.12.2019, тобто в той час, коли , рішення у справі № 480/3156/19 ще не було ухвалене, а апеляційній перегляд рішення у справі № 920/666/19, з урахуванням обставин, встановлених в рішенні у справі № 480/3156/19, фактично призвів би до перегляду справи по суті виходячи з інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ГПК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.07.2018 у справі № 922/52/18.

З огляду на викладені вище обставини, заява позивача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Станом на 05.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

01.04.2017 позивач як виконавець та відповідач як споживач уклали договір № 391 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі Договір) (а.с. 23-25), відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

У п. 2.5 Договору сторони погодили, що плата за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2015 (далі Правила № 630). Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється позивачем та відповідачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п. 5.1 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 (далі Правила № 190).

Згідно з п. 3.2 Договору оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами приймання стічних вод (п. 3.6. Правил № 190).

Відповідно до п. 4.2.14 Договору відповідач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.

Пунктом 4.3.7 Договору встановлено, що позивач має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод відповідача. Пред`являти відповідачу рахунки при порушенні місцевих правил приймання стічних вод та скиду стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Відповідно до п. 4.4.16 Договору позивач зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод відповідача, за виконанням відповідачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог Договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод, позивач зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити відповідачу рахунок.

Як слідує з матеріалів справи, 23.07.2018, 16.08.2018, 26.09.2018, 26.10.2018, 27.11.2018, 11.12.2018 та 15.01.2019 позивачем здійснювались заходи контролю за скидом забруднюючих речовин на каналізаційному випуску № 1 за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2.

Згідно з актами відбору проб стічних вод № 1464 від 23.07.2018, № 1547 від 16.08.2018, № 1668 від 26.09.2018, № 1761 від 26.10.2018, № 1872 від 27.11.2018, № 1925 від 11.12.2018 № 32 від 15.01.2019 представником позивача в присутності представника відповідача відібрані проби стічних вод на каналізаційному випуску № 1 за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2 для виконання аналізів. Вказані акти підписані представниками сторін без зауважень.

Відібрані проби були відправлені в хімічну лабораторію контролю промстоків позивача (свідоцтво про атестацію № РУ-1110/18 від 23.02.2018, чинне до 23.02.2023) для проведення аналізів, за результатами проведення яких начальником лабораторії складені протоколи дослідження якості стічних вод № 4274, № 4330, № 4407, № 4462, № 4519, № 4555 та № 9, якими встановлено, що відповідачем у скидах стічних вод перевищені гранично допустимі порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, концентрації забруднюючих речовин, а саме: 23.07.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,022 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, цинку 0,134 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л, фосфатів 6,67 мг/л при дозволеній нормі 6,5 мг/л; 16.08.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,013 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, фосфатів 6,75 мг/л при дозволеній нормі 6,5 мг/л, цинку 0,086 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л; 26.09.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,030 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, цинку 0,269 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л; 26.10.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,032 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л; 27.11.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,016 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л; 11.12.2018 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,031 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, азоту амонійного 29,47 мг/л при дозволеній нормі 25,0 мг/л; 15.01.2019 перевищено гранично допустимі концентрації міді 0,0183 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, азоту амонійного 33,32 мг/л при дозволеній нормі 25,0 мг/л, фосфатів 14,2 мг/л при дозволеній нормі 6,5 мг/л, заліза 2,24 мг/л при дозволеній нормі 1,0 мг/л, завислих речовин 560,0 мг/л при дозволеній нормі 280,0 мг/л.

За вказані порушення позивачем нараховано відповідачу плату за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод на загальну суму 12 813,85 грн. з яких: за липень 2018 року - в розмірі 984,28 грн., за серпень 2018 року - в розмірі 82,43 грн., за вересень 2018 року - в розмірі 956,32 грн., за жовтень 2018 року - в розмірі 1 343,38 грн., за листопад 2018 року - в розмірі 287,38 грн. за грудень 2018 року - в розмірі 1 558,66 грн., за січень 2019 року - в розмірі 7 601,40 грн.

Позивач листами-повідомленнями № 05/5146 від 26.07.2018, № 05/5712 від 22.08.2018, № 05/6676 від 01.10.2018, № 05/7457 віл 30.10.2018, № 05/8199 від 03.12.2018, № 05/8400 від 13.12.2018, № 05414 від 21.01.2019 повідомив відповідача про виявлені порушення та додав до них відповідні акти відбору стічних вод та протоколи дослідження якості.

Крім того, позивачем відповідачу направлялись відповідні рахунки на оплату спірної заборгованості.

Також позивач звертався до відповідача з претензіями № 22/7079 від 18.10.2018, № 22/7513 від 01.11.2018, № 22/8551 від 20.12.2018, № 22/334 від 15.01.2019, № 22/1147 від 06.02.2019, № 22/17777 від 06.03.2019 та № 22/3397 від 03.05.2019 про сплату заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації, до яких повторно додав відповідні рахунки.

Вказані претензії залишені відповідачем без задоволення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції залишив позов без задоволення, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовами Договору (п. 3.2) сторони погодили, що оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37, та місцевими правилами приймання стічних вод.

Однак, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37 (наказ № 37), яким встановлювались регуляторні бар`єри, скасований з 21.05.2017 як такий, що втратив актуальність.

У обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем місцевих правил приймання стічних вод, а саме Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 (далі Правила 539), якими внесено зміни та доповнення до Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596.

Щодо Правил № 539 слід зазначити таке.

В ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі № 591/1519/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрхімпроект», ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, треті особи Державна екологічна інспекція у Сумській області, Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Публічне акціонерне товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Державне підприємство «Сумська біологічна фабрика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горобина», Публічне акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», Український НДІ «УкркомунНДІпрогрес», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство «Емпаєрмоторс», Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» про визнання незаконними з моменту прийняття та скасування рішень та наказів встановлено, що Правила 539 були прийняті незаконно, не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву законність судового акта, який вступив у законну силу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування в якості правової підстави для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень Правил 539.

Приписами статті 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

02.02.2018 набрали чинності Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення (далі Правила № 316) та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі Порядок № 316), затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316.

Згідно з п. 3 розділу 2 Порядку № 316 величину плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у систему централізованого водовідведення розраховує виробник за наведеною у цьому пункті Порядку № 316 формулою.

Пунктом 4 Розділу І Правил № 316 встановлено, що на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виробників та споживачів.

Враховуючи, що починаючи з 21.05.2017 Наказ № 37 припинив дію, а нові місцеві Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми було затверджено лише 15.01.2019 рішенням виконкому Сумської міської ради № 4, у той час як Правила 539 не підлягали застосуванню, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в період з липня 2018 року по січень 2019 року позивач не мав правових підстав для розрахунку плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за вказаний період.

Крім того, здійснивши порівняння розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які застосував позивач та визначені Правилами 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, колегією суддів встановлено, що гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 є значно більшими ніж передбачалось Правилами № 539, що, в свою чергу, дозволяє зробити висновок про відсутність перевищення відповідачем нормативів викидів у розмірах, визначених позивачем.

До того ж наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.08.2019 у справі № 920/619/18.

З огляду на обставини, які встановлені вище, правові підстави для стягнення 12 813,85 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод відсутні. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних вимог залишається без змін.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, позовні вимоги про стягнення 1 170,06 грн. пені, 102,95 грн. 3% річних, 278,23 грн. інфляційних нарахувань, які є наслідком задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, за відсутності підстав для такого, також не можуть бути задоволені, з огляду на що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні і цих позовних вимог. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн. слід зазначити таке.

Відповідачем до суду першої інстанції подано клопотання про стягнення судових витрат (а.с. 186-188 т. 1), в якому відповідач просив стягнути з позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження факту понесення таких витрат відповідачем до вказаного клопотання додані належним чином засвідчені копії укладеного з адвокатом Кузченко Тетяною Миколаївною договору про надання правової допомоги № 1272 від 11.07.2019, акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 19.07.2019, рахунку № 5 від 11.07.2019 та платіжне доручення № 2271 від 12.07.2019 з урахуванням листа № 1637/юб від 06.08.2019 про помилкове визначення призначення платежу у платіжному дорученні.

Орієнтовний розрахунок судових витрат та детальний опис робіт (наданих послуг), що виконуються адвокатом, був наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що надана правова допомога складається з: надання правової інформації та консультування клієнта щодо підстав нарахування та стягнення спірної заборгованості, підготовки відзиву на позовну заяву та направлення стороні по справі, підготовки клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, оформлення додатків для суду та позивача, вчинення процесуальних дій, пов`язаних з участю в судових засіданнях.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповіді на відзив відповідача (а.с. 156-166 т. 1) позивач, заперечуючи проти стягнення витрат відповідача на оплату послуг адвоката, зазначив про те, що вказані витрати не підтверджені відповідними доказами, проте вказане спростовується наведеними вище обставинами.

При цьому, надані відповідачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на вказані обставини, витрати відповідача на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції підлягають стягненню з позивача у повному обсязі в сумі 3 000,00 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Під час апеляційного перегляду оспореного рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката за ведення справи в Північному апеляційному господарському суді в сумі 3 000,00 грн.

На підтвердження факту понесення таких витрат позивачем до заяви додані належним чином засвідчені копії укладеного з адвокатом Кузченко Тетяною Миколаївною договором про надання правової допомоги № 1272 від 11.07.2019, доповнення № 2 до вказаного договору від 15.01.2020, акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 16.01.2020, рахунку № 1 від 15.01.2020 та платіжного доручення № 605 від 16.01.2020.

Зі змісту вказаних документів слідує, що надана правова допомога складається з: надання правової інформації та консультування клієнта щодо підстав нарахування та стягнення спірної заборгованості, підготовки відзиву на апеляційну скаргу та направлення стороні по справі, підготовка заперечення на заяву про зупинення провадження у спаєві та надсилання суду та позивачеві.

Клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції відповідачем не подавалося.

Колегія суддів вважає що витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, є підтвердженими, співмірними з ціною позову, а надання послуг адвокатом підтверджується наданими позивачем документами, а відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 04.12.2019 у справі № 920/666/19 залишити без змін.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9, ідентифікаційний код 03352455) на користь Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, ідентифікаційний код 00220477) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 3 000 (три тисячі) грн.

4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Сумської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/666/19.

Повний текст постанови складено: 05.02.2020

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк