ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020м. ДніпроСправа № 904/6176/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Скиба Т.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Фізичної особи-підприємця Копчай Ольги Борисівни, м. Дніпро

до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 276 394,83 грн.

Представники:

від позивача: Баранник М.Ю., ордер № 2717/018 від 22.01.2020 року, посвідчення № 271 від 22.01.1998 року адвокат;

від відповідача: Полях С.В., посвідч. № 1138 від 17.01.2006 року адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Фізична особа-підприємець Копчай Ольга Борисівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області заборгованість у розмірі 276 394,83 грн. за поставку продуктів харчування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.01.2020 року о 10:20 год.

20.01.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 52 від 16.01.2020 року, у якому відповідач визнає позовні вимоги.

23.01.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 23.01.2020 року про надання доказів про розмір судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи після прийняття рішення.

23.01.2020 року у підготовчому судовому засіданні сторонами зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2020 року о 10:20 год.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості поставлених продуктів харчування до навчальних закладів.

Позиція відповідача

Відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є: факт поставки товару, наявності (відсутності) боргу за поставлений товар, прострочення оплати за товар.

Впродовж лютого - квітня 2019 року між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - покупець, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Копчай Ольгою Борисівною (далі - постачальник, позивач) мали місце господарсько-правові взаємовідносини щодо закупівлі товарів (продуктів харчування) для закладів освіти Дніпровського району Дніпропетровської області, відповідно до яких постачальник на замовлення Покупця здійснював поставку продуктів харчування до закладів освіти Дніпровського району Дніпропетровської області, а покупець приймав зазначену продукцію та мав здійснити її оплату.

На підставі заявок покупця, поданих в електронній формі з офіційної електронної адреси відповідача, постачальник у період з 01 лютого 2019 року по 30 квітня 2019 року включно здійснила поставку продуктів харчування, а саме:

- сиру твердого у кількості 257,241 кг за ціною 168 грн. за 1 кг на загальну суму 43 216,49 грн.;

- сиру кисломолочного 9% жирності у кількості 1320,5 кг за ціною 79,86 грн. за 1 кг на загальну суму 105 455,14 гри.;

- масла вершкового у кількості 721,6 кг за ціною 177 гри. за 1 кг на загальну суму 127 723,20 грн. -

до наступних навчальних закладів: Підгороднянська № 4 загальноосвітня школа (далі - ЗОШ); Балівська ЗОШ; Партизанська ЗОШ; Обухівська №2 ЗОШ; НВК Обухівський №2; НВК Горянівський; Горянівська ЗОШ; Обухівська №1 ЗОШ; НВК Горьківський; Горьківська ЗОШ; НВК Степовий; Степова ЗОШ; Миколаївська №1 ЗОШ; Миколаївська №2 ЗОШ; Підгороднянська № З ЗОШ;

Всього відвантажено продуктів харчування на загальну суму 276 394,83 грн.

Продукти були прийняті зазначеними вище навчальними закладами, що підтверджується видатковими накладними (т. 1 - а.с.142-250, т. 2 - а.с. 1-31), підписаними ФОП Копчай О.Б. і представниками навчальних закладів. Претензій щодо кількості або якості поставлених продуктів харчування не надходило.

На час розгляду справи Відповідачем оплату поставлених продуктів не здійснено.

Разом з тим, Акти звірки взаєморозрахунків до товару, відвантаженого за період з 01.02.2019р. по 30.04.2019р., підписані обома сторонами - начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської РДА Дніпропетровської області Капацин І.В. і ФОП Копчай О.Б. особисто - і підтверджують факт наявності заборгованості відповідача на користь ФОП Копчай О.Б. в загальній сумі 276 394,83 грн.

Так, згідно Актів звірки взаєморозрахунків заборгованість за поставку товару становить 276 394,83 грн.

20.11.2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією (вих. № 10), якою просив здійснити оплату поставлених продуктів харчування в сумі 276 394,83 грн.

Листом № 1614 від 25.11.2019 року відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем в сумі 276 394,83 грн. і зобов`язався здійснити оплату зазначеної суми протягом 7 робочих днів. До теперішнього часу оплату не здійснено, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Частина 2 статті 642 Цивільного кодексу України передбачає, що, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконана роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія с прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладання договору поставки. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач підтверджує заборгованість перед позивачем, доказів погашення заборгованості за поставлений товар на час розгляду справи суду не надав.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 276 394,83 грн. є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 4 145,93 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд не розглядає, оскільки позивач подав заяву вих. № б/н від 23.01.2020 року, у якій зобов`язується протягом п`яти днів подати до суду докази про розмір судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Стягнути Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична буд. 5; ) на користь Фізичної особи-підприємця Копчай Ольги Борисівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер обліку картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 276 394,83 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 145,93 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано - 03.02.2020 року.

Суддя В.Г. Бєлік