Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Справа № 906/1369/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фортуна 31"

про стягнення 18527,20 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 18527,20 грн, боргу за надані послуги по обслуговуванню ліфтів за період з серпня 2018 по листопад 2019 по договорам №57/18 від 01.08.18 та №45/19 від 31.10.18. Крім того, просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00грн.

Ухвалою від 26.12.19 суд відкрив провадження у справі №906/1369/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 27.12.19, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

08.01.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позов частково на суму 10315,58грн. Зазначив, що об`єднання вимог, які виникли з різних правочинів є безпідставним; позивач не надав докази виникнення боргу по договору №57/18 від 01.08.18; за період з 01.01.19 по 31.10.19 позивачем надані послуги по договору №45/19 від 31.10.18 в розмірі 29709,80грн.; за період з 01.01.19 по 31.10.19 відповідач сплатив 19394,22грн.; станом на день подачі позову до суду, строк оплати виконаних робіт у листопаді не настав, тому вимога про стягнення 2970,98грн. боргу за листопад 2019 є безпідставною. Акт звірки наданий позивачем не підписаний сторонами. Відповідач заперечив щодо розміру послуг адвоката, просив зменшити їх до розумних розмірів - 300грн.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року між Приватним багатопрофільним виробничим підприємством "Магніт" (виконавець/позивач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Фортуна 31" (замовник/відповідач) укладено договір №57/18, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на об`єктах замовника згідно Додатку №1 (а.с.8).

Згідно додатку №1 до договору, загальна вартість технічного обслуговування за місяць складає 1746,88грн. із зазначенням адреси та вартості по кожному ліфту окремо.

Згідно п.7.1 договору, договір №57/18 діє з 01.08.18 по 31.12.18.

31 жовтня 2018 року між Приватним багатопрофільним виробничим підприємством "Магніт" (позивач/підрядник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Фортуна 31" (відповідач/замовник) у зв`язку із закінченням дії вищевказаного Договору, було укладено Договір на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів №45/19 (а.с.12).

Згідно п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконувати роботи з технічного обслуговування ліфтів на об`єктах Замовника відповідно до Додатку 1.

Відповідно до Додатка №1 до Договору 45/19 від 31.10.2019 року, вартість робіт з технічного обслуговування одного ліфта за один місяць, становить: 1485, 49 грн. Загальна вартість об`єктів, які вимагають обслуговування згідно Додатку №1, за місяць становить 2970, 98 грн. (а.с.16).

Згідно п.7.1 договору, договір №45/19 діє з 01.01.19 по 31.12.19.

Згідно п. 5.1., 5.2, 5.3 вказаних Договорів, в кінці поточного місяця Підрядник надає Замовнику акти виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів з зазначенням їх вартості та обсягу. Замовник у п`ятиденний термін повертає підписаний один екземпляр акту. На підставі підписаного акту Замовник сплачує виконані роботи Підряднику не пізніше двадцятого числа наступного місяця.

Сторони не заперечили, що за період з січня 2019 року по жовтень 2019 рік позивач надав послуги по договору №45/19 на загальну суму 29709,80грн., що також підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками Актами здачі-приймання робіт (а.с.17-21).

Сторони не заперечили, що за вказаний період відповідач частково оплатив виконані роботи по договору №45/19 в розмірі 19394,22грн.

З наведеного вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 18527,20грн., з яких: 10315,58грн. боргу за період з січня 2019 по жовтень 2019 по договору №45/19, 2970,98грн. боргу за листопад 2019 по договору №45/19, 5240,64грн. боргу по договору №57/18.

11.09.19 позивач направив відповідачу претензію №71 про сплату боргу в розмірі 18527,20грн.(а.с.24), однак відповідач борг не сплатив, відповідь на претензію не надав.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідач визнав суму боргу в розмірі 10315,58грн., який утворився за період з січня 2019 по жовтень 2019 по договору №45/19, однак не визнав суму боргу по вказаному договору за листопад 2019 посилаючись на передчасність даної вимоги, та не визнав наявність боргу по договору №57/18 посилаючись на відсутність доказів надання послуг по вказаному договору.

Позовна заява до суду надійшла 24.12.19, строк оплати послуг, які надані у листопаді 2019, сплив 20.12.19, тобто позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення боргу в розмірі 2970,98грн. за виконані роботи у листопаді 2019 , згідно підписаного сторонами Акту приймання виконаних робіт, по якому протрочення оплати виникло з 21.12.19.

Щодо вимоги про стягнення боргу, який утворився по договору №57/18 від 01.08.18, позивачем не надано жодних доказів надання послуг та наявності заборгованості відповідача перед позивачем по вказаному договору.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, борг відповідача за надані посліги по договору №45/19 за період з січня 2019 по листопад 2019 становить 13286,56грн.(10315,58+2970,98).

При цьому, вимога в частині стягнення 5240,64 грн. боргу по договору №57/18 не підтверджена належними доказами та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 13286,56грн.

Судовий збір в розмірі 1377,62 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00грн.

При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач надав Договір-доручення №191022 від 23.10.19 про надання правничої допомоги, який укладений між позивачем та адвокатом Сичовим Денисом Володимировичем; орієнтовний розрахунок судових витрат; ордер на надання правової допомоги №1000388 адвокатом Сичовим Д.В.

Зі змісту вказаного договору-доручення вбачається, що цей договір носить загальний характер і передбачає надання адвокатом правової допомоги позивачу у всіх справах. Пунктом 4.2 договору-доручення передбачено, що сума послуг, яка підлягає оплаті, погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою по кожній окремій справі.

З розрахунку суми судових витрат (а.с.29) вбачається, що сторони узгодили вартість послуг адвоката у даній справі, тобто фактично уклали додаткову угоду. В розрахунку суми судових витрат, зазначено, що послуги адвоката складаються з попередньої консультації 1000 грн., аналіз документів 1000 грн., складання позовної заяви - 2000 грн., участь у судових засіданнях 2000 грн.

Оскільки розгляд даної справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судове засідання не проводилось, адвокат не брав участі у судовому засіданні, нарахування вартості послуг адвоката за участь у судовому засіданні в розмірі 2000 грн. є безпідставним.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ч.4 п.3 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто також витрати на правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Оскільки позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2868,55 грн.

Відповідач не погоджується з розміром гонорару адвоката, зазначивши, що вартість послуг адвоката не відповідає складності справи та є необгрунтованим.

Відповідно до ст. 126 ч.4 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 5 цієї ж статті вказує на те, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем в клопотання про зменшення розміру витрат не доведено не відповідність витрат вимогам частини 4 статті 126 ГПК України.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фортуна 31" (10031, м. Житомир, проспект Незалежності, 31; )

на користь Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт" (10007, м. Житомир, пров. 3-й Транзитний, 54; )

- 13286,56грн. боргу, 1377,62 грн. судового збору, 2868,55 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 5240,64 грн. боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.02.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати: 3 прим. (сторонам рек. з повідом.)