СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. справа №922/298/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Савченко В.А. (адвокат, ордер серії АХ №000023 від 25.03.2019р.);
від відповідача Камінська А.А. (адвокат, ордер серії ВІ №1004867 від 27.11.2019р.);
від третьої особи 1 не з`явився;
від третьої особи 2 не з`явився;
від третьої особи 3 не з`явився;
від третьої особи 4 Терещенко К.І. (адвокат, ордер серії ПТ №014226 від 03.02.2020р.);
від третьої особи 5 Молчанова Ю.Ю. (адвокат, ордер серії ХВ №000044 від 03.02.2020р.);
від третьої особи 6 Савченко В.А. (адвокат, ордер серії АХ №1001727 від 11.09.2019р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області, м. Харків та ОСОБА_1 , м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 30.10.2019р. (повний текст підписано 07.11.2019р.) у м. Харкові
у справі №922/298/19 (головуючий суддя Аюпова Р.М., судді Бринцев О.В., Лавренюк Т.А.)
за позовом ОСОБА_2 , м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області, м. Харків
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача ОСОБА_3 , м. Харків
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача 1. Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків, 2. ОСОБА_4 , м. Харків, 3. ОСОБА_5 , м. Харків, 4. ОСОБА_6 , м. Харків, 5. ОСОБА_1 , м. Харків
про визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. ОСОБА_2 , м. Харків (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області, м. Харків (далі - Відповідач) з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018р. (з урахуванням заяви про додаткове обґрунтування і уточнення позовних вимог від 05.03.2019р. (а.с.а.с.121, 122 т.2) та заяви про зміну предмету позову від 22.10.2019р. (а.с.176 т.5). Також Позивач просив суд покласти на Відповідача вартість судових витрат попереднього (орієнтовного) розрахунку в розмірі 25961,00грн, які складаються з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2019р. було відкрито провадження у справі №922/298/19 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, а також залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків (далі - Третя особа 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. залучено до участі у справі №922/298/19 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - ОСОБА_4 , м. Харків (далі - Третя особа 2), ОСОБА_5 , м. Харків (далі - Третя особа 3), ОСОБА_6 , м. Харків (далі - Третя особа 4) та ОСОБА_1 , м. Харків (далі - Третя особа 5).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2019р. залучено до участі у справі №922/298/19 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - ОСОБА_3 , м. Харків (далі - Третя особа 6).

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. (повний текст підписано 07.11.2019р.) у справі №922/298/19 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі - визнано недійсним рішення загальних зборів учасників (Ради засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оформлене протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018р.

4. Означене рішення суду обґрунтоване встановленням матеріалами справи факту не вчинення Відповідачем дій щодо повідомлення Позивача - ОСОБА_2 , як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» про проведення загальних зборів товариства 28.09.2018р., у строки та порядок, встановлені ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та положеннями Статуту Товариства. Отже, проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» 28.09.2018р. без належного повідомлення ОСОБА_2 порушує законні права та інтереси останньої на управління справами товариства, зокрема щодо прийняття участі в голосуванні з питань діяльності товариства. Окрім того, судом було зазначено, що оскільки загальна частка в статутному капіталі присутніх на зборах учасників Товариства складала 45,08%, тобто менше ніж більшість голосів, тому в силу ст.34 Закону України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники не мали необхідної кількості голосів для прийняття рішень загальними зборами.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційних скарг:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» (далі - Скаржник 1), не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. у справі №922/298/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимоги Позивача відмовити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 1 зазначає:

6.1. рішення загальних зборів Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018р. фактично не виконувалось, а отже на момент звернення Позивача з позовними вимогами до суду не призвело до жодних юридичних наслідків для останнього, окрім того, Позивачем не доведено порушення чи обмеження його корпоративних прав, окрім формальних, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у розумінні позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17, а також постановах Верховного Суду від 02.05.2018р. у справі №910/20357/16 та від 09.10.2018р. у справі №910/2062/18. Скаржник 1 також наголошує, що судом першої інстанції було проігноровано наявні в матеріалах справи докази схвалення Позивачем питань порядку денного загальних зборів Товариства від 28.09.2018р. (надав згоду на виконання рішень протоколу загальних зборів №183 на попередніх засіданнях ради засновників Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал»);

6.2. залишення місцевим судом поза увагою відсутність доказів на підтвердження порушення прав Позивача саме Відповідачем, як і будь-ким іншим, що є обов`язковою умовою для надання судом правового захисту, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.06.2018р. у справі №908/1120/17;

6.3. відмовляючи у задоволенні клопотання Відповідача про закриття провадження у справі, судом першої інстанції, зазначивши про не надання останнім доказів на підтвердження невиконання рішення загальних зборів Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., було порушено норми процесуального права та принцип змагальності, оскільки обов`язок доказування факту виконання такого рішення повинен покладатися саме на Позивача, тоді як відсутність в матеріалах справи доказів такого виконання свідчить про невиконання рішення загальних зборів Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р.

6.4. відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019р. у справі №923/876/16 обраний Позивачем спосіб судового захисту є неефективним та неналежним, оскільки у разі задоволення позову нічого не відбудеться та не відновиться. До того ж, посилання місцевого суду в обґрунтування задоволення позовних вимог на постанову Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. є безпідставним, оскільки постанови Пленуму Верховного суду України не можуть бути достатнім правовим обґрунтуванням рішення суду, оскільки практика Верховного Суду останнім часом все частіше відходить від викладених в постанові рекомендацій, які наразі є застарілими.

6.5. висновок місцевого суду про те, що чинним законодавством не передбачено можливості скасування рішення загальних зборів учасників Товариства, шляхом анулювання відповідного протоколу засідання Ради засновників Товариства, на підставі акту, є помилковим, оскільки рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру та є документом внутрішньої діяльності товариства, а отже протокол, яким оформлено рішення загальних зборів, можна аналогічно анулювати відповідним актом (протокол №183 засідання Ради засновників Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р. анульовано на підставі акту від 15.01.2019р.), який відповідно до постанови Верховного Суду від 10.05.2018р. у справі №909/597/17 породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Відтак, оскільки на момент звернення Позивача до суду з позовними вимогами протокол №183 засідання Ради засновників Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р. анульовано, то рішення загальних зборів, оформлене цим протоколом, є нечинним та втратило силу, що свідчить про відсутність предмету спору.

7. ОСОБА_1 (далі - Скаржник 2), не погодившись з прийнятим рішенням суду, також звернулась з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. у справі №922/298/19 змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення абзаци 7-10 сторінок 8-9 рішення, наступного змісту:

«Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України «Про господарські товариства». Якщо протягом «перехідного періоду» (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18.

Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачає вимог та не встановлює умов, за яких загальні збори учасників є правочинною (наявність певної кількості осіб, присутності учасників, що володіють у сукупності певною кількістю відсотків голосів). Чинним законодавством передбачено лише мінімальну кількість голосів необхідних для прийняття рішення загальними зборами, ч.5 ст.34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме не менше ніж більшість голосів.»

8. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 2 зазначає порушення місцевим судом норм матеріального права - невірно застосовано п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 18.06.2018р. (через три місяці з моменту опублікування), тоді як спірне рішення загальних зборів Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р. було прийнято до закінчення спливу одного року з моменту набуття чинності цим Законом, а отже положення Статуту Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» в редакції 2016р. були діючими (зміни протягом року не вносились), як на момент спірних подій, так і на момент розгляду справи судом першої інстанції. До того ж, посилання місцевого суду на постанову Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18 є безпідставним, оскільки предметом означеної справи було визнання недійсним положення статуту товариства Відповідача, яке не відповідає вимогам діючого Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи:

9. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , в межах встановленого апеляційним судом строку, надано спільний відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», за змістом якого останні повністю підтримують означену апеляційну скаргу, просять її задовольнити, а рішення Господарського суду Харківської області скасувати, також зазначають, що позиція, викладена ОСОБА_1 в її апеляційній скарзі, не суперечить позиції апеляційної скарги Відповідача.

10. ОСОБА_2 , в межах встановленого апеляційним судом строку, також надано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», за змістом якого остання проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду. Своєю чергою, апеляційний суд зазначає, що доводи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 стосуються за своїм змістом і апеляційної скарги ОСОБА_1 . Так, Позивач зазначає, що п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству (зокрема, Закону України «Про господарські товариства») станом на день набрання чинності цим Законом. У той час, абз.2 п.7.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» є таким, що не відповідає положенням ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про господарські товариства», а отже судом обґрунтовано було застосовано п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

11. Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», в межах встановленого апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , за змістом якого останнє повністю підтримує означену апеляційну скаргу, просить її задовольнити, тоді як рішення Господарського суду Харківської області вважає за необхідне скасувати повністю, як незаконне, необґрунтоване та таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а також прав та законних інтересів учасників.

12. Інших відзивів, пояснень, клопотань від учасників справи (зокрема від Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради та ОСОБА_3 ) на дату судового засідання не надходило.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

13. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 29.11.2019р. для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 (номер провадження 3622 Х) сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. і Стойка О.В.

14. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2019р. для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» (номер провадження 3683 Х) сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. і Стойка О.В.

15. Ухвалою від 09.12.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/298/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» (номер провадження 3683 Х), а ухвалою від 16.12.2019р. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (номер провадження 3622 Х), об`єднала розгляд означеної апеляційної скарги в одне провадження для спільного розгляду із апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» (номер провадження 3683 Х).

16. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2019р., після проведення підготовчих дій, призначено розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» та ОСОБА_1 у судовому засіданні на 03.02.2020р. о 10:30 з повідомленням учасників справи.

17. Ураховуючи викладене в п.п.13-16 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

18. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

19. У судовому засіданні 05.02.2020р. уповноважені представники Скаржника 1 та 2 підтримали свої вимоги і доводи, викладені в апеляційних скаргах, надали додаткові пояснення на запитання суду щодо розглядуваних питань.

Уповноважений представник Позивача та Третьої особи 6 у судове засідання також з`явився, надав пояснення з приводу розглядуваних питань, наполягав на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду.

Уповноважений представник Третьої особи 4 у судовому засідання підтримала доводи поданих апеляційних скарг з підстав, викладених, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача.

Представники Третіх осіб 1, 2, 3 у судове засідання 05.02.2020р., попри вжиті судом заходи з повідомлення, не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

20. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

21. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 02.08.2004р. проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний ліцей «Професіонал» Харківської області (ідентифікаційний код 21229505), про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №0000206 (Витяг - а.с.а.с.175-177 т.3). Також матеріали справи містять копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний ліцей «Професіонал» Харківської області (а.с.а.с.100-250 т.1, а.с.а.с.1-107 т.2).

22. Відповідно до протоколу засідання Ради засновників №170 від 07.09.2016р. (а.с.81 т.2) прийнято рішення про зміну найменування товариства у Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області та, зокрема, внесено зміни до складу учасників Товариства - включено до складу учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , здійснено перерозподіл часток засновників у статутному капіталі Товариства, а саме:

· ОСОБА_3 - володіє 5,37% частки статутного капіталу;

· ОСОБА_2 - володіє 49,54% частки статутного капіталу;

· ОСОБА_4 - володіє 0,62% частки статутного капіталу;

· ОСОБА_5 - володіє 21,15% частки статутного капіталу;

· ОСОБА_6 - володіє 12,35% статутного капіталу;

· ОСОБА_1 - володіє 10,97% статутного капіталу.

Затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області в новій редакції (а.с.а.с.82-103 т.2). Означені зміни зареєстровані 09.09.2016р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Остапенко Є.М.

23. Згідно діючої з 09.09.2016р. редакції Статуту Відповідача:

23.1. Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей професіонал» створений у формі товариства з обмеженою відповідальністю (п.1.1.);

23.2.Засновники НВК «Ліцей Професіонал», серед іншого, мають право брати участь в управлінні справами НВК «Ліцей Професіонал» у порядку, встановленому даним Статутом (п.2.1.);

23.3. Найвищим органом управління НВК «Ліцей Професіонал» згідно п.7.1. Статуту є збори засновників - Рада засновників, яка складається з засновників або їх представників. Цим же пунктом визначено коло питань, рішення з яких приймаються більшістю не менш ніж ѕ всіх засновників Відповідача:

- визначення основних напрямків діяльності НВК «Ліцей Професіонал» та затвердження його планів та звітів про їх виконання - пп. а);

- внесення змін до Статуту, зміна розміру статутного фонду - пп. б);

- призначення та звільнення з посади директора ліцею за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, головного бухгалтера та заступників директора - пп. в);

- затвердження річних результатів діяльності НВК «Ліцей Професіонал», його відокремлених підрозділів, затвердження звітів та висновків відповідних контролюючих органів - пп. г);

- ліквідація та припинення діяльності НВК «Ліцей Професіонал» - пп. к);

- встановлення розміру, форми та порядку внесення засновниками додаткових внесків - пп. л);

- вирішення питання про придбання ліцеєм «Професіонал» частки засновника - пп. м);

- виключення засновника з НВК «Ліцей Професіонал» - пп. н).

23.4. У відповідності до п.7.3. Статуту рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх засновників (абз.1). Водночас, в абз.2 цього пункту визначено, що Рада засновників є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК «Ліцей Професіонал».

24. 28.09.2018р. об 15:00год. відбулося засідання Ради засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», оформлене протоколом засідання №183 від 28.09.2018р. (а.с.а.с.78, 79 т.1), за участю засновників: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 (довірена особа ОСОБА_5 ), ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , запрошені особи - Будко О.В. (директор) та Рябініна А.В. (головний бухгалтер). Таким чином, на засідання Ради засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» були присутні учасники з загальною часткою в статутному капіталі товариства - 45,08%. На засіданні Ради засновників не були присутні ОСОБА_2 - 49,54% частки статутного капіталу та ОСОБА_3 - 5,37% частки статутного капіталу.

25. На означеному засіданні Ради засновників 28.09.2018р. були прийняті наступні рішення:

1. Обрати головою зборів ОСОБА_1 .

2. Затвердити результати виконання кошторису витрат Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» за І-ІІ квартали 2018р.

3. Затвердити та схвалити укладення договору з Публічним акціонерним товариством «Трест Житлобуд-1» по продовженню робіт з доведення приміщень спорткомплексу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» до діючих санітарних і нормативних вимог та оплатити вартість виконаних робіт за результатами актів приймання виконаних робіт. Дати дозвіл директорові Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» Будко О.В . на підписання договору з ПАТ «Трест Житлобуд -1».

4. Затвердити та схвалити договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Афіна Груп ЛТД» на поточний ремонт основної будівлі Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» та оплатити вартості виконаних робіт за результатами актів приймання виконаних робіт.

5. Схвалити список учнів, яким встановлена договірна оплата за навчання з 01.07.2018р. по 30.06.2019р. згідно з Положенням про встановлення пільг по оплаті за навчання учнів у Навчально-виховному комплексі «Ліцей Професіонал».

6. Встановити оплату за навчання учнів Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» з 01.01.2019р. в розмірі 3950,00грн. Директорові Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» організувати проведення відповідної роботи з батьками учнів НВК «Ліцей Професіонал» (замовниками) по укладанню додаткових угод до договорів.

26. Вказані у п.п.21-25 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються, але факт проведення таких зборів представником Відповідача за змістом його поточної позиції, оголошеній в судових засіданнях в апеляційній інстанції інтерпретується як нарада, що не мала статусу зборів.

27. Матеріали справи містять лист ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.12.2018р. (а.с.80 т.1), адресований директору та головному бухгалтеру Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», в якому останні зазначали, що з книги реєстрації протоколів зборів учасників товариства їм стало відомо про засідання Ради засновників 28.09.2018р., учасники якого володіли 45,08% голосів, оформленого протоколом №183, тоді як 28.09.2018р. збори учасників товариства не призначались, а отже вони проведені з порушенням чинного законодавства та Статуту Товариства.

Також з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона жодних повідомлень про скликання 28.09.2018р. загальних зборів учасників товариства та порядок денний цих зборів не отримувала.

28. Своєю чергою, Відповідач та Треті особи у своїх поясненнях зазначають, що співзасновники Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» були повідомлені про час та місце проведення загальних зборів 28.09.2018р. належним чином (у тому числі Позивач та ОСОБА_3 ), надаючи в підтвердження відповідне повідомлення та журнал вихідної кореспонденції з відміткою №01-01/206 від 06.09.2018р. (а.с.а.с.69-71 т.3). Зазначають, що засідання Ради засновників товариства 28.09.2018р. було викликано необхідністю вирішення термінових питань, від яких залежала безпека учнів та співробітників Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» - необхідність проведення робіт по приведенню приміщень Ліцею та спорткомплексу до вимог діючих санітарних і будівельних норм (матеріали справи містять лист №151 від 05.12.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Академія» (а.с.а.с.66, 67 т.3), окрім того, про необхідність, терміновість та невідкладність таких заходів всі засновники знали, оскільки це неодноразово обговорювалось на попередніх загальних зборах (а.с.а.с.57-65 т.3).

Надані до матеріалів справи докази повідомлення Позивача про засідання Ради засновників товариства 28.09.2018р. не свідчать про направлення такого повідомлення Позивачу, що могло б підтверджуватися копією листа, описом вкладення до цінного листа з відміткою поштової організації, рекомендованим повідомленням про вручення тощо.

29. Матеріали справи містять акт про анулювання протоколу №183 засідання Ради засновників Навчально-виховного комплексу «Ліцей Професіонал» від 15.01.2019р., підписаний засновниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с.160 т.5), заяву означених засновників на ім`я директора Відповідача від 15.01.2019р. про анулювання протоколу №183 від 28.09.2018р. (а.с.161 т.5) та журнал реєстрації протоколів засідання Ради засновників з відмоткою про такий акт від 15.01.2019р. (а.с.а.с.162-165 т.5).

30. Вважаючи, що загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» 28.09.2018р. були проведені із порушенням чинного законодавства та вимог статуту Товариства щодо їх проведення та повідомлення ОСОБА_2 про їх скликання, остання звернулась до господарського суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників означеного Товариства.

31. Відносно означених обставин спірні відносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Господарського та Цивільного кодексів України, що регулюють корпоративні відносини, а також норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та інших відповідних нормативно-правових актів.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

32. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

33. Сутність розглядуваного спору полягає у встановленні наявності/відсутності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018р.

34. Беручи до уваги правову природу розглядуваного спору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, Цивільного та Господарського кодексів України, які регулюють корпоративні відносини, а також приписів п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон про ТОДВ) та Закону України «Про господарські товариства».

35. Оскаржувані рішення Відповідача були прийняті 28.09.2018р. - тобто в «перехідний період», визначений п.п.1, 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018р., який тривав з 18.06.2018р. по 18.06.2019р. Протягом вказаного «перехідного періоду» (тобто й на дату проведення розглядуваних загальних зборів (Ради засновників) передбачалось чинність положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», які не відповідають цьому Закону, за умови їх відповідності законодавству станом на день набрання чинності цим Законом - тобто станом на 17.06.2018р.

Таким чином, вказаним приписом законодавця встановлено правило визначення норми (перевага положень Статуту над іншими за змістом приписами Закону про ТОДВ), що має бути застосована в розглядуваному випадку, за умов: якщо положення Статуту після набрання чинності Закону про ТОДВ не змінювалися (1) і відповідали законодавству до моменту запровадження Закону про ТОДВ (2).

35.1. Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, впродовж «перехідного періоду» з 18.06.2018р. по 18.06.2019р. положення Статуту Відповідача не змінювалися - діяла редакція від 09.09.2016р. (п.п.22, 23 цієї постанови). Отже, (1) із вказаних вище умов для застосування положень Статуту Відповідача, зокрема, при проведення загальних зборів засновників та оцінки правомірності ухвалених ними рішень, наявна.

35.2. Із змісту абзаців 7-10 сторінок 8-9 мотивувальної частини рішення суду (які оскаржуються ОСОБА_1 ) вбачається, що місцевий суд безпосередньо не проаналізувавши обставини відповідності положень Статуту вимогам діючого до моменту запровадження Закону про ТОДВ законодавства, застосував положення цього Закону при оцінки правомірності оспорюваного рішення загальних зборів засновників Відповідача, адже:

- наголосив на відсутності законодавчо встановленого його нормами вимог щодо кворуму (правомочності зборів як таких),

- та вирішив питання щодо законності рішення зборів у світлі вимог про мінімальну кількість голосів для прийняття рішення, встановлену ст.34 Закону про ТОДВ.

36. Положення п.7.3 Статуту містить в собі 2 норми: 1) вимоги щодо прийняття рішення «за всіма іншими питаннями» простою більшістю голосів від кількості присутніх Засновників (абз.1); 2) умови правомочності Ради засновників - присутність не менше 3/4 засновників (абз.2).

37. При цьому, абз. 1 п.7.3. Статуту, на відміну від ч.4 ст.34 Закону про ТОДВ, передбачає, що рішення (окрім тих, для прийняття яких в п.7.1 Статуту передбачена кваліфікована більшість для прийняття, під які не підпадають питання, відносно яких прийняті оспорювані Позивачем рішення Відповідача) приймаються простою більшістю голосів «від кількості присутніх засновників». Отже, оцінка належності застосування місцевим судом приписів ст.34 Закону про ТОДВ для визначення вимог до необхідної кількості голосів для прийняття рішення (більшість від всіх голосів учасників Товариства, як вказав суд, або від кількість присутніх, як вказано в Статуті), перебуває в залежності від дотримання (2) із визначених п.35 цієї постанови умов переважного застосування Статуту у «перехідний період».

37.1. Приписами ч.ч.1, 2 ст.98 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент запровадження Закону про ТОДВ) встановлено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до Статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

37.2. У ч.3 ст.59 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, що діяла на момент вступу в силу Закону про ТОДВ), якому повинен був відповідати Статуту Відповідача, зазначено, що за розглядуваними на загальних зборах 28.09.2018р. питаннями рішення приймається простою більшістю голосів - без вказівки «від числа усіх голосів учасників» або «від числа присутніх учасників». За логічним тлумаченням цього положення ч.3 ст.59 Закону України «Про господарські товариства» у порівнянні з формулюванням законодавця, використаним в ч.2 цієї статті, можна дійти висновку, що в силу відсутності спеціального застереження «від загальної кількості голосів учасників товариства», мається на увазі більшість від присутніх на зборах- адже вимоги щодо визначення кількості («понад 50 відсотків» і «проста більшість») за цими нормативними приписами матимуть сенс окремого існування як регулятори лише у разі різного змісту/наслідків, тоді як такий різний зміст може досягатися лише відрахуванням більшості від різних величин (від загальної кількості голосів і від кількості голосів учасників, що присутні, відповідно).

37.3. Отже, оскільки викладене в абз.1 п.7.3. Статуту Відповідача правило визначення необхідної кількості голосів для прийняття рішення відповідало вимогам законодавства, що діяло на момент набрання чинності Закону про ТОДВ, в розглядуваному випадку безпідставне застосування місцевим судом положення ст.34 такого Закону і не застосування відповідного положення Статуту є порушенням п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про ТОДВ.

38. Помилковим слід визнати і міркування місцевого суду та незастосування ним положення абз.2 п.7.3. Статуту:

38.1. Дійсно, ст.ст.33, 34 Закон про ТОДВ безпосередньо не містить вимог щодо кворуму для правомочності зборів, але такі вимоги визначені абз. 2 п.7.3. Статуту Відповідача (Позивач в своєму відзиві на апеляційну скаргу помилково посилається на п.7.4. Статуту). Незастосування таких вимог Статуту у даному випадку є можливим лише: у разі їх невідповідності як положенням Закону про ТОДВ, так і законодавству, що діяло на момент запровадження Закону про ТОДВ.

38.2. Апеляційний суд при вирішенні питання про можливість врахування положень п.7.3. Статуту Відповідача при оцінці оспорюваного рішення загальних зборів, враховуючи обґрунтування учасниками спору своїх процесуальних позицій у справі посиланням на цей пункт із суперечливими інтерпретаціями, виходить з наступного:

- матеріали справи не містять відомостей і належних доказів існування чинного судового рішення про визначення п.7.3. Статуту (або його відповідної частини) недійсним;

- Закон про ТОДВ, не встановлюючи власні вимоги щодо умов правочинності зборів, не тільки не містить заборони визначати Статутом кворум, необхідний для повноважності зборів, але й в ч.1 ст.33 передбачають можливість регламентації порядку проведення зборів як цим Законом, так і Статутом;

- водночас, положення ч.ч.2-5 ст.34 Закону про ТОДВ, які встановлюють вимоги до кількості голосів від загальної кількості голосів всіх учасників товариства, необхідної для прийняття рішення з певних питань, які за Законом вимагають одностайності, та забороняють встановлення іншого щодо таких питань в статуті, фактично опосередковано вказують і на вимоги щодо повноважності зборів, які розглядатимуть такі питання.

38.3. Як вбачається зі змісту оспорюваних рішень Ради засновників, розглянуті на зборах питання, не відносять до кола питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону про ТОДВ (які б вимагали одностайності всіх учасників товариства).

38.4. Частина 1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній на момент запровадження Закону про ТОДВ, встановлювала вимоги щодо повноважності загальних збори учасників ТОВ - присутність учасників (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів, але й не забороняла встановлювати у статуті інших вимог щодо необхідної кількості голосів присутніх учасників, якщо така кількість буде більша за 50 відсотків.

38.5. Із змісту абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача вбачається, що при його затверджені в такій редакції засновниками одностайно (а.с.81 т.2) були встановлено жорсткіші вимоги щодо повноважності зборів - ѕ, тобто 75 відсотків від загальної кількості голосів (адже кворум як такий це завжди «присутні учасники», а тому він може вимірюватися лише від іншої величини - всіх учасників), що не суперечить ч.1 ст.60 Закону України «Про господарські товариства», оскільки це більше базових/звичайних 50 відсотків.

38.6. Апеляційний суд вказує на помилковості інтерпретації учасниками справи в перебігу її розгляду змісту абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача як такого, що визначає необхідність відліку ѕ не від загальної кількості голосів всіх засновників, а від кількості таких засновників як осіб, оскільки, в контексті засад добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України):

- по-перше, в абз.1 п.7.3. Статуту (тобто в цьому ж пункті) саме голоси визначаються мірилом для ухвалення рішень;

- по-друге, визначення кворуму саме як частки приналежних голосів присутніх на зборах учасників від загальної кількості таких голосів цілком відповідає корпоративної сутності побудови ТОВ, яка визначає пропорційність між розміром частки (кількістю голосів) та обсягом як відповідальності учасника, так і ступенем його впливу на товариство.

38.7. Отже, змістовна відповідність абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача положенням Закону України «Про господарські товариства», так і не суперечність при цьому приписам Закону про ТОДВ, зумовлює висновок про необхідність оцінки правомірності оспорюваного Позивачем рішення Ради засновників від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 саме в контексті відповідних приписів Статуту.

39. Визначившись із належними до застосування в розглядуваному випадку регулюючими нормами, проаналізувавши наявні матеріали справи в контексті доводів та вимог позовної заяви/апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції, зокрема, щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», зазначає наступне:

39.1. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, що також узгоджується з п.7.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал». Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

39.2. Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.32 означеного Закону, виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

39.3. Скаржник 1 безпідставно робить висновок про відсутність спору між сторонами в силу ненастання правових наслідків через фактичне невиконання рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оскільки право учасника Товариства оскаржувати рішення загальних зборів учасника Товариства в світлі ч.5 ст.98 Цивільного кодексу України не перебуває в залежності від виконання чи не виконання такого рішення. Колегія суддів зауважує, що статус рішень загальних зборів, який випливає з вимог п.2 ч.1 ст.6, ч.1 ст.29 та ч.1 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та ч.1 ст.98, п.1 ч.1 ст.117 Цивільного кодексу України, як індивідуальних актів найвищого органу Відповідача, які опосередковують реалізацію учасниками свого корпоративного права на управління справами Товариства та є обов`язковими для інших органів/осіб як самого Відповідача, та і його учасників, дає підстави стверджувати про безумовну можливість ініціювати будь-яким учасником позову про незаконність/недійсність таких рішень. Посилання Скаржника 1 на нерелевантну (виходячи з відмінностей в предметі спору) для спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17 є необґрунтованим, оскільки на відміну від обставин наведеної справи Позивач, як один з учасників Товариства-Відповідача має корпоративне право на управління діяльністю товариства - тобто на участь в загальних зборах; реалізація цього права іншими учасниками, в сукупності володіючими лише 45,08% голосів, з ігноруванням позиції Позивача, якому належить 49,54% голосів, однозначно вказує на те, що сам спосіб прийняття рішення меншістю голосів та без повідомлення/присутності мажоритарного учасника (незалежно від сутності прийнятих рішень та їх обґрунтованої доцільності) порушує гарантоване п.1 ч.1 ст.5, ч.ч.2, 3 ст.29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п.2.1 Статуту Відповідача право на управління діяльністю товариства.

Колегія суддів зауважує, що наявність яких-небудь інших рішень відносно розглянутих на зборах 28.09.2018р. питань, які приймалися, розглядувалися раніше з участю Позивача не є підставою для ігнорування Відповідачем права на управління діяльністю товариства при прийнятті спірного рішення.

39.4. У своєму другому аргументі (п.6.2 цієї постанови) Скаржник 1 намагається підмінити належного Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» його посадовими особами/працівниками. Але, зважаючи на предмет спору - оспорювання рішень загальних зборів як вищого органу Товариства, єдиним та належним Відповідачем має бути саме Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» як юридична особа, а не його працівники (реєстраційна комісія тощо). При цьому, саме на Товариство покладений діючим законодавством обов`язок щодо належного повідомлення учасників щодо часу та місця проведення загальних зборів, доказів здійснення чого в порушення ч.ч.1, 2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України Відповідачем до матеріалів справи надано не було.

39.5. Виконання/не виконання спірного рішення (рішень), забезпечення виконання якого є обов`язком директора Товариства згідно з п.7.9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал», не впливає на існування предмету спору, яким є саме рішення як індивідуальний акт. Суд першої інстанції цілком обґрунтовано відхилив клопотання Відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України в силу відсутності підстав для цього. При цьому, міркування Скаржника відносно ефективності вибраного способу судового захисту не тільки не стосуються означеного випадку (так як визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, сама наявність/прийняття якого в порядку та у спосіб встановлений в межах означеної справи, порушує корпоративне право Позивача на управління діяльністю товариства, у повному обсязі відповідає критерію ефективності у розумінні ст.13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.), але й суперечить власній позиції Скаржника 1 відносно необхідності закриття провадження у справі, так як неналежний спосіб судового захисту зумовлює відмову у задоволені позовних вимог.

39.6. Наведена правова позиція з п.п.60, 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019р. у справі №923/876/16 жодною мірою не стосується розглядуваного в межах справи №922/298/19 випадку, адже тут не йдеться ані про відновлення певного складу учасників із відповідними розмірами часток у статутному капіталі, ані про визнання недійсним відповідних змін до Статуту Товариства щодо розподілу часток, що вимагало б дослідження питання про застосування способів захисту, передбачених ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». До того ж, само по собі врахуванням місцевим судом в оскаржуваному рішенні постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. не може свідчити про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та не зумовлює скасування означеного рішення на підставі ч.2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

39.7. Міркування Скаржника 1 довкола «анулювання протоколу №183 засідання Ради засновників актом від 15.01.2019р.» є юридично неспроможним, оскільки:

- по-перше, акт від 15.01.2019р. не є актом/рішенням загальних зборів засновників Відповідача у розумінні ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а є суб`єктивними хоча і колективними діями певних відповідних учасників;

- по-друге, встановлена ч.1 ст.19 Конституції України заборона примушення робити те, що не передбачено законодавством, не є логічним еквівалентом дозволу учасникам товариства виходити за межі визначених ст.5 Закону про ТОДВ та п.2.1 Статуту Відповідача прав, та перебирати на себе повноваження вищого органу управляння товариством (безвідносно до співпадіння складу учасників, що приймали спірні рішення), якщо розглядати спрямованість «анулювання» на прийняття рішення про скасування попереднього/спірного рішення Ради засновників, або перебирати повноваження суду (що заборонено ч.ч.1, 2 ст.124 Конституції України), якщо розглядати «анулювання» еквівалентом визначення рішення недійсним;

- по-третє, навіть відсутність прямого законодавчого застереження про заборону прийняття «акту про анулювання» не може розглядатися як підстава припускати, що вчинення такої дії має своїм правовим наслідком припинення існування предмету спору - нормативного обґрунтування такого хибного твердження, на якому ґрунтувалося цілком правомірно відхилене місцевим судом клопотання Відповідача про закриття провадження у справі, Скаржником 1 не наведено.

Своєю чергою, апеляційний суд зазначає, що повторюванням тези про відсутність предмету спору, Скаржник 1 демонструє безпідставне в контексті розглядуваної справи, обраного Позивачем та застосованого місцевим судом в порядку саме господарської юрисдикції способу судового захисту, ототожнення/підміну фактичних/наявних і задоволених позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства незаявленим та не розглядуваним вимогам про скасування такого рішення загальних зборів.

40. Враховуючи викладене в п.п.37-39 цієї постанови, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» від 28.09.2018р., оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018р., але з підстав недотримання вимог абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача щодо правомочності означених зборів (порушення вимог щодо кворуму), а не порушення вимог щодо мінімальної необхідної кількості для прийняття рішення за змістом ст.34 Закону про ТОДВ.

При цьому, апеляційний суд у повній мірі погоджується із правильністю застосування норм матеріального права та відповідністю встановленим обставинам справи висновків місцевого суду щодо порушення Відповідачем вимог про належне і своєчасне повідомлення Позивача про проведення зборів, як самодостатньої в розглядуваному випадку підстави для задоволення позову.

Викладене зумовлює відмову у задоволенні апеляційної скарги Відповідача, оскільки встановлене неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, в світлі якого мали б оцінювати спірні відносини, не призвело до ухвалення неправильного судового рішення по суті позовних вимог.

41. Своєю чергою, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо виключення з мотивувальної частини рішення абзаци 7-10 сторінок 8-9 оскаржуваного рішення, фактично розглянуті і оцінені апеляційним судом при визначені належного до застосування норм матеріального права (п.п.35-38 цієї постанови).

Виходячи із наведених висновків апеляційного суду, апеляційної скарга ОСОБА_1 визнається обґрунтованою, адже резолютивна частина рішення про задоволення позовних вимог має гуртуватися на наведеному вище аналізі і недотриманні вимог Статуту щодо кворуму та порушенням вимог щодо повідомлення Позивача, а отже - з мотивувальної частини рішення підлягають виключення абзаци 7-10 сторінок 8-9 оскаржуваного рішення, які опосередковують неправильне застосування місцевим судом п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про ТОДВ.

42. На підставі викладених в п.п.40, 41 цієї постанови міркувань, колегія суддів дійшла висновку про зміну мотивувальної частини переглядуваного рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. у справі №922/298/19 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення абзаців 7-10 сторінок 8-9 без зміни резолютивної частини цього рішення. Означене зумовлює задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та віднесення на рахунок Позивача витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги останньою.

Своєю чергою, доводи і вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, що зумовлює залишення такої апеляційної скарги без задоволення та віднесення на рахунок Скаржника, за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судових витрат за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. (повний текст підписано 07.11.2019р.) у справі №922/298/19 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. (повний текст підписано 07.11.2019р.) у справі №922/298/19 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019р. (повний текст підписано 07.11.2019р.) у справі №922/298/19 змінити в мотивувальній частині, виключивши з неї абзаци 7-10 сторінок 8-9 рішення, наступного змісту:

«Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України «Про господарські товариства». Якщо протягом «перехідного періоду» (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18.

Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачає вимог та не встановлює умов, за яких загальні збори учасників є правочинною (наявність певної кількості осіб, присутності учасників, що володіють у сукупності певною кількістю відсотків голосів). Чинним законодавством передбачено лише мінімальну кількість голосів необхідних для прийняття рішення загальними зборами, ч.5 ст.34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме не менше ніж більшість голосів.»

4. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей Професіонал» Харківської області віднести на останнього.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50грн.

6. Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ на примусове виконання цієї постанови відносно стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги, оформивши його у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

7. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.02.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 07.02.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР - 07.02.2020р.