ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3451/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

позовної заяви 3 - я особа, яка не Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3, м. Харків в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м. Харків заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, м. Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія НС" , м. Харків
про стягнення 60 557,17 грн.; визнання пункту рішення таким, що втратив чинність; розірвання договору та повернення ділянки

за участю представників:

прокурора - Зливки К.О. (посв. № 047938 від 13.09.2017р.)

позивача - Настусенка Д.Д. (дов. № 08-21/4269/2-19 від 19.12.2019 р.)

третьої особи - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 (надалі - Прокурор) в особі Харківської міської ради (надалі - Позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про: - стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія НС" (надалі - Відповідач) заборгованість з орендної плати у сумі 60 557,17 грн.; визнання пункту 55 рішення 10 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.12.2006 за №222/06 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів" таким, що втратив чинність; - розірвання договору оренди землі від 01.06.2007 р., який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за №31 від 07.06.2007, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ "Компанія НС"; - зобов`язання Відповідача повернути земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0031, загальною площею 1,0730 га, розташованою по пр. Московському (ріг пр. П`ятидесятиріччя СРСР - теп.пр. ЛьваЛандау) у м. Харкові - Харківській міській раді. Стягнути з Відповідача суму судового збору.

Ухвалою суду від 28.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. А підготовче засідання призначене на "12" листопада 2019 р. о 10:00.

Також було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача Головне управління ДФС у Харківській області.

12.11.2019 до суду надано клопотання (вх. № 27245) Головним управлінням ДПС у Харківській області про заміну сторони правонаступником, згідно з якою просило замінити Головне управління ДФС у Харківській області правонаступником Головним управлінням ДПС у Харківській області у зв`язку з реорганізацією деяких територіальних органів ДФС шляхом їх приєднання до ДПС, яке задоволено ухвалою суду від 12.11.2019р. та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні Позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області правонаступником Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 21.01.2020 р. о 11:20.

Прокурор у судовому засідання позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Позивача у судовому засідання підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд задовольнити їх.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надав. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представником третьої особи у судове засідання не з`явився заяв та клопотань не надав. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та повноважного представника позивача, господарським судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що Відповідач не проявив зацікавленості щодо вирішення судового спору та не вжив жодних заходів та не надав до суду жодного доказу, заперечення, позиції стосовно пред`явленого до нього позову.

Так, Відповідачу неодноразово направлялися судові виклики - ухвали суду, які повернулися до суду з довідками поштових відділень, де зазначені причини невручення таких відправлень.

З урахуванням наведеного, у відповідності до приписів ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій).

Проте цей тягар доведення Відповідачем не витриманий. Жодного доказу поважності причин невиконання вимог суду щодо неможливості повідомити суд у будь-який спосіб стався внаслідок об`єктивних непереборних обставин, а не з власної недбалості, останнім не надано.

Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування Відповідачем своїми правами та обов`язками, що призвело до виникнення ситуації, коли судове рішення приймається відповідно до відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення Відповідача, як учасника справи, та інших обставин, які мали б значення для вирішення справи.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

У даному разі, звертаючись із даним позовом до суду, прокурором обґрунтовано, що Харківська міська рада представляє інтереси громади міста Харкова, однак у даному випадку вона є відповідачем у справі, оскільки саме вона вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади, що полягають у передачі земельної ділянки комунальної власності у користування без проведення земельних торгів.

Прокурором у позові наголошено про те, що якби права на земельні ділянки (право власності, оренди) надавались за результатами земельних торгів, то до міського бюджету було би забезпечено надходження більшого обсягу грошових коштів, адже ціна за якою відповідні фізичні та юридичні особи отримують права на земельні ділянки була би тільки початковою на відповідних торгах та могли би суттєво збільшитись.

Як свідчить зміст позовної заяви, прокурор виконав вимоги ст. 53 ГПК України та належним чином обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом в межах даної справи.

Відповідно до п.1.3 постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справи у спорах, що виникають із земельних відносин» у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27,29,33,34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V ЗК України, а саме про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування.

Враховуючи те, що спір між сторонами у даній справі розглядається щодо правомірності рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийнято, на думку позивача, з порушенням вимог норм ст.120, 124, 134, 135 ЗК України, а саме без проведення земельних торгів, спір підлягає розгляду в господарському суді Харківської області.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак висловлене Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 1311 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відтак суд констатує, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Зазначені обставини в сукупності дають підстави для висновку про те, що прокурором підтверджено наявність підстав для представництва інтересів держави у цій справі, а також правильно визначено себе позивачем у справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 55 додатку 1 Рішення 10 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.12.2006 за №222/06 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів» (на підставі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 116, 118, 121, 123, 124, 186 Земельного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», відповідно до рішення 13 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 30.04.2003 р. № 97/03 «Про порядок вирішення деяких питань у галузі містобудування та земельних відносин» (із змінами та доповненнями) та керуючись ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де Харківська міська рада затвердила проекти відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках) надано ТОВ «Компанія НС» земельну ділянку по проспекту Московському (ріг пр. П`ятдесятиріччя СРСР), загальною площею 1,0730 га (в межах договору оренди землі від 18.11.2004 №85105/04) для будівництва торгівельно-розважального центру з офісними приміщеннями та гостьовою парковкою до 01.12.2010 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації). Договір оренди землі від 18.11.2004 №85105/04 втрачає чинність з моменту державної реєстрації нового договору оренди з ТОВ «Компанія НС».

01.06.2007 між Харківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія НС» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №31 від 07.06.2007.

Пунктом 15 договору оренди землі визначено, що Харківська міська рада передає, а ТОВ «Компанія НС» приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0730 га, яка знаходиться за адресою: проспект Московський (ріг пр. П`ятдесятиріччя СРСР). Земельна ділянка передається в оренду для будівництва торгівельно-розважального центру з офісними приміщеннями та гостьовою парковкою до 01.12.2010 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації).

Фактом прийняття ТОВ «Компанія НС» земельної ділянки від Харківської міської ради загальною площею 1,0730га, яка знаходиться за адресою: проспект Московський (ріг пр.П`ятдесятиріччя СРСР) в оренду строком до 01.12.2029 для будівництва торгівельно-розважального центру з офісними приміщеннями та гостьовою парковкою до 01.12.2010 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 08.06.2007 до договору оренди землі №31 від 07.06.2007. Будівництво необхідно виконати до 01.12.2010.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.08.2019 за №1874/176-19 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0031) площею 1, 0730 га, яка знаходиться за адресою: проспект Московський (ріг пр.П`ятдесятиріччя СРСР) складає 56 243 119,00 грн.

Пунктом 7 Договору оренди землі передбачено, що у випадку нездачі об`єктів до експлуатації у встановлені у рішенні строки, а також неотримання дозволів на виконання будівельних робіт зазначене рішення втрачає чинність і договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню у встановленому порядку.

Відповідно до інформації відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 22.08.2019 за №2196/116-19 у Відділі обліковується договір оренди землі №31 від 07.06.2007за ТОВ «Компанія НС» за адресою: пр. Московський (ріг пр.П`ятдесятиріччя СРСР) площею 1,0730га, строком до 01.12.2029, кадастровий номер земельної ділянки :07:001:0031.

Відповідачем, не виконуються вимоги та умови ані рішення Харківської міської ради, яким надавалась земельна ділянка в оренду, ані умови укладеного договору оренди в частині будівництва та здачі об`єкту нерухомості.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про зареєстровані права на об`єкти нерухомості, що розташовані за адресою: прос. Московський (ріг пр. П`ятдесятиріччя СРСР) у м. Харкові відсутні.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Так, в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України (https://dabi.gov.ua/, розділ «реєстр дозвільних документів») відсутня інформація щодо об`єктів за адресою: пр. Московський (ріг пр.П`ятдесятиріччя СРСР) у м. Харкові.

Також підтверджується інформацією Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 08.10.2019 № 15297/0/226-19.

З інформації Східного управління ГУ ДФС у Харківській області від 19.08.2019 №25783/9/20-40-58-07-07 станом на 19.08.2019 по підприємству ТОВ «Компанія НС» обліковується заборгованість з орендної плати за землю по Немишлянському району в сумі 308 231,22 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №820/260/17 задоволено позов Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області до ТОВ «Компанія НС» та стягнуто заборгованість з орендної плати у сумі 247 674, 08 грн., відповідно до податкових декларацій № від 22.02.2016 з терміном сплати з 30.03.2016 по 30.11.2016.На підставі рішення суду по справі №820/260/17 на розрахункові рахунки виставлені інкасовані доручення, які повертаються без виконання.

Також було встановлено, що з ТОВ «Компанія НС» стягнуто заборгованість з орендної плати у сумі 247 674,08 грн., відповідно до податкових декларацій № від 22.02.2016 з терміном сплати з 30.03.2016 по 30.11.2016.

Таким чином, залишається не стягнутою заборгованість з орендної плати у сумі 60 557,17 грн., яка виникла з 31.12.2016 відповідно до податкових декларацій № від 22.02.2016 нарахованої підприємством самостійно з терміном сплати до 30.01.2017 та збільшення недоїмки по податковим розрахункам земельного податку.

Відповідно до п.11 договору оренди землі орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Компанія НС» не подавались «Податкові декларації з плати за землю» за 2017, 2018, 2019 роки, хоча договір оренди землі №31 від 07.06.2007 на теперішній час є діючий та товариство у стадії припинення не перебуває, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ТОВ «Компанія НС» умови договору не виконує, а саме: не сплачує орендну плату за землю, відповідно до договору оренди землі №31 від 07.06.2007.

Прокурор зазначає, що Харківською міською радою заходи щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з невиконанням його умов з 2010 року не вживались та, в свою чергу, з 2016 року не стягнуто заборгованість з орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не находили кошти у розмірі, визначеному чинним законодавством.

З п. 5.1. рішення 10 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.12.2006 за №222/06 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів» випливає, що у випадку не здачі об`єктів до експлуатації у встановлені в рішенні строки, а також не отримання дозволів на виконання будівельних робіт зазначене рішення втрачає чинність і договори оренди земельних ділянок підлягають розірванню, а пунктом 6 передбачено, що контроль за виконанням вказаного рішення покладено на постійну комісію Харківської міської ради з питань містобудування, архітектури та земельних відносин, тобто Департамент територіального контролю Харківської міської ради.

Однак, ані Харківською міською радою, ані її структурними Департаментами жодних дій щодо приведення у відповідність договірних відносин не вживаються, у зв`язку з чим Харківською місцевою прокуратурою №3 на адресу міськради скеровано листа щодо наявних порушень під час використання землі, переданої в оренду ТОВ «Компанія НС» на підставі договору №31 від 07.06.2007.

Згідно з інформації Юридичного департаменту міськради від 15.10.2019 №7679/9-19, Харківська міська рада не заперечує щодо подачі позову Харківською місцевою прокуратурою №3 спрямованого на стягнення заборгованості з орендної плати з ТОВ «Компанія НС» та розірвання договору оренди землі від 07.06.2007 №31.

За таких обставин, прокурором наголошено про те, що вищевказаний договір оренди підлягає розірванню, а земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0031, загальною площею 1,0730 га, розташованою по пр. Московському (ріг пр. П`ятидесятиріччя СРСР - теп.пр. ЛьваЛандау) у м. Харкові повернути - Харківській міській раді.

Такі обставини, на думку прокурора та позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави і є підставою для захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

За змістом статті 193 ГК України, статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені прокурором не спростував, доказів сплати орендної плати суду не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 60557,17 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, тобто договір оренди це угода сторін про взаємні зобов`язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є істотною умовою договору. Статтею 21 цього ж Закону встановлено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Стаття 288 Податкового Кодексу України визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Згідно з вимогами ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України.

Статтею 653 ЦК України встановлено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його невиконання. Як передбачено вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають наслідки встановлені договором або законом.

Поряд з цим, ст. 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Матеріалами справи підтверджується, що, зокрема, не спростовано Відповідачем, факт несплати орендної плати протягом більше трьох років. Дана обставина свідчить про істотне порушення умов договору оренди землі від 01.06.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №31 від 07.06.2007, укладений між Харківською міською радою та ТОВ «Компанія НС».

З огляду на викладене, суд вбачає обґрунтованою позовну вимогу про розірвання договору оренди землі від 01.06.2007 та повернення земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, тобто кожна сторона спору повинна довести ті обставини, на які посилається, відповідними доказами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої витрати зі сплати судового збору у даному разі покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НС» (вул. Морозова, 11, м. Харків, 61036, Код ) на рахунок Державного казначейства у Харківській області заборгованість з орендної плати у сумі 60 557,17 грн. за договором оренди землі від 01.06.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №31 від 07.06.2007.

Визнати пункт 55 рішення 10 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.12.2006 за №222/06 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів» таким, що втратив чинність.

Розірвати договір оренди землі від 01.06.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №31 від 07.06.2007, укладений між Харківською міською радою (м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія НС» (вул. Морозова, 11, м. Харків, 61036, Код ).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія НС» (вул. Морозова, 11, м. Харків, 61036, Код ), повернути земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0031, загальною площею 1,0730 га, розташованою по проспекту Московському (ріг пр. П`ятдесятиріччя СРСР теп. пр. Льва Ландау) у м. Харкові - Харківській міській раді.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія НС» (вул. Морозова, 11, м. Харків, 61036, Код ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 684,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "31" січня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін