ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. Справа№ 910/13216/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Копитової О.С.

секретар судового засідання: Камінська Т.О.

за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 29.01.2020,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сан Ойл» (далі - ТОВ «ТД «Сан Ойл»)

на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2019 (повний текст складено 11.10.2019)

у справі № 910/13216/19 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Трейд» (далі - ТОВ «Техойл Трейд»

про банкрутство в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ТОВ «Техойл Трейд» в особі ліквідатора Патерилова В.В., призначеного загальними зборами учасників товариства, звернулося до суду із заявою від 25.09.2019 про порушення справи про своє банкрутство у зв`язку з виявленням у ході ліквідаційної процедури кредиторської заборгованості, активи для погашення якої відсутні.

09.10.2019 ухвалою суду першої інстанції у справі № 910/13216/19, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Техойл Трейд» та призначено розгляд справи на 18.10.2019.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ «ТД «Сан Ойл» подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та припинити провадження у справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що під час подачі заяви про порушення справи про своє банкрутство, боржником не було дотримано процедури та вимог, встановлених частинами четвертою, сьомою статті 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а під час прийняття оскаржуваної ухвали, було порушено частину четверту статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу ТОВ «ТД «Сан Ойл» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Пантелієнка В.О., суддів Доманської М.Л. та Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено на 16.12.2019.

16.12.2019 через відділ документального забезпечення суду від Патерилова Віталія Вікторовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Пантелієнка В.О. у відпустці та на лікарняному, справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу ТОВ «ТД «Сан Ойл» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюх Б.В., суддів Остапенка О.М. та Копитової О.С.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.12.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у вказаному складі та призначено справу до розгляду на 29.01.2020.

02.01.2019 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «ТД «Сан Ойл» надійшла заява про участь у судовому засіданні 29.12.2020 в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити Східному апеляційному господарському суду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.01.2020 вказане клопотання задоволено та призначено справу до розгляду в режимі відеоконференції на 29.01.2020.

20.01.2020 відділом діловодства суду було отримано від Патерилова Віталія Вікторовича відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 29.01.2020 арбітражний керуючий та представник ТОВ «ДТ «Сан Ойл» надали пояснення по суті справи.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надано учасникам можливість виступити у судових дебатах, яке ними реалізовано.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

За змістом частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки провадження у справі про банкрутство боржника порушено у вересні 2019 року, то дану справу слід розглядати за нормами Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній після 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд» порушено на підставі статті 95 Закону про банкрутство.

Зміст статті 95 вказаного Закону встановлює таке.

Якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов`язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після відкриття провадження (проваджень) у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

У разі якщо справу про банкрутство порушено за заявою власника майна боржника (уповноваженої ним особи), яка подана до утворення ліквідаційної комісії (призначення ліквідатора), розгляд справи про банкрутство здійснюється без урахування особливостей, передбачених цією статтею.

Невиконання вимог, передбачених частиною першою цієї статті, є підставою для відмови у внесенні запису про ліквідацію юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

Питання порушення власником майна боржника (уповноваженою ним особою), керівником боржника, головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) вимог частини першої цієї статті підлягає розгляду господарським судом при проведенні ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, що є підставою для подальшого звернення кредиторів до власника майна боржника (уповноваженої ним особи), керівника боржника, голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Особлива процедура, що передбачена вказаною статтею, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Отже, обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Змістом частин другої - четвертої статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено таке.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

До заяви боржника додаються також: установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; перелік осіб, що мають невиконані зобов`язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов`язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду; копія спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо); рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, однією з умов подання заяви - є наявність майна, достатнього для покриття судових витрат, у визначенні яких слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 12 місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

Так, за змістом частини третьої статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

За Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» Мінімальна заробітна плата на 2019 рік становить 4 173 грн., що з розрахунку у двох розмірах становить 8 346 грн.

Отже, якщо врахувати, що заробітна плата керівника становила мінімальний розмір, то витрати боржника на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого становитимуть 100 152 грн. (4 173 * 2 * 12).

Згідно з Законом України «Про судовий збір», за заяви кредиторів, які, зокрема, звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом справляється судовий збір у розмірі 2х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 842 грн..

Відтак, мінімальна сума для сплати судового збору кредиторів, які перелічені в оскаржуваній ухвалі суду (80 кредиторів) становитиме 307 360 грн. (1921*80).

У зв`язку з наведеним можна дійти висновку, що наявної на рахунку боржника суми (142 837, 41 грн.) недостатньо для покриття усіх судових витрат в провадженні у справі про банкрутство, а тому боржник позбавлений права подати заяву у порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до Розділу ІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно.

За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, інвентаризація майна боржника була проведена ліквідатором без створення інвентаризаційної комісії та без участі матеріально відповідальної особи.

Частина сьома статті 111 ЦК України регламентує, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Однак, до заяви боржника не було подано доказів того, що ліквідатором було подано до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду та фонду соціального страхування документів боржника, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових коштів, не подано доказів проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Разом з тим, матеріали справи містять апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві) на постанову Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/13216/19, що перебуває на розгляді у Північному апеляційному господарському суді.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що відповідно до звіту про фінансовий стан ТОВ «Техойл Трейд» станом на 31.12.2018, вартість активів боржника становила 128 075 тис. грн., а у звіті про фінансовий стан зазначено, що станом на 30.06.2019 вартість активів боржника становила 278 809 тис. грн., крім того, впродовж 2019 року підприємство отримувало дохід та проводило активну господарську діяльність, а отже стверджувати про стійку фінансову неплатоспроможність боржника - передчасно.

Вирішення питання щодо достатності наданих боржником доказів на підтвердження його неплатоспроможності, і як підстави для порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство щодо боржника, який ліквідується власником, перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, на розгляд якого надійшла заява ліквідатора (ліквідаційної комісії) юридичної особи про порушення (відкриття) щодо неї справи про банкрутство. При цьому, судова дискреція (судовий розсуд) при з`ясуванні наявності підстав для порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, ініційованого самим боржником, повинна реалізовуватися судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції, стосовно того, що боржником дотримано встановленої Цивільним та Господарським кодексами України процедур припинення юридичної особи та обґрунтовано твердження про наявність підстав для порушення провадження у справі про його банкрутство є передчасними, необґрунтованими та безпідставними у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство боржника не було належним чином перевірено дотримання заявником всіх передбачених Законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, Господарський суд міста Києва безпідставно порушив провадження у даній справі про банкрутство, в порядку норм статті 95 Закону, не звернувши уваги на визначені вище обставини та недотримання боржником норм статті 111 ЦК України та статей 11, 95 Закону.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність законних підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд», Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 910/13216/19, як безпідставно порушеного, відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та статті 83 Закону про банкрутство.

Північний апеляційний господарський суд наголошує, що всі судові рішення та процесуальні дії, які були прийняті та вчинені внаслідок помилкового порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд», не є діючими, не мають будь-якої юридичної сили та не тягнуть будь-яких правових наслідків.

Керуючись статтями 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Законом «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його або визнання його банкрутом», Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сан Ойл» на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/13216/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/13216/19 скасувати.

3. Провадження у справі № 910/13216/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сан Ойл» закрити.

4. Державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03039, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, 42) внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 у справі № 910/13216/19.

5. Матеріали справи № 910/13216/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Копію постанови надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 05.02.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

О.С. Копитова