ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" лютого 2020 р. Справа № 911/2767/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Набок Анатолія Євгенійовича, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння", 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Черкаська, будинок 26

про стягнення 28 514,00 грн за договором про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Фізична особа-підприємець Набок Анатолій Євгенійович звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння" про стягнення 28 514,00 грн заборгованості за договором про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги з перевезення вантажу.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено строк відповідачу для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні та відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позов не подав, про наявність заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив. Про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням № 979 про вручення відповідачу 06.12.2019 копії ухвали про відкриття провадження у справі, яка була відправлена на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння".

Згідно з частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

20 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Набок Анатолійєм Євгенійовичем (Перевізник) укладено договір про надання послуг № 72-АП, відповідно до умов цього Договору Перевізник зобов`язується доставляти ввірений йому Замовником вантаж з місця відправлення (виробничі потужності Замовника) до пунктів призначення в установлені строки та видавати його уповноваженій на приймання вантажу особі, а Замовник зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату на умовах даного Договору (пункт 1.1).

Вантажем є: сільськогосподарська продукція. Вантаж не відноситься до небезпечного вантажу та не потребує спеціальних умов перевезення (пункт 1.2 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що Перевізник виконує для Замовника транспортні послуги по перевезенню вантажів по Україні по вартості вказаній у акті узгодження цін на послуги. Положення даного пункту кореспондуються з положеннями пункту 2.2 даного Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору перевезення здійснюються на підставі товарно-транспортної накладної, за формою, встановленою чинним законодавством.

Згідно пункту 2.6 Договору, перевезення повинні здійснюватись за раціональним маршрутом - найкоротший шлях від місця відправлення до пункту призначення. Відповідність дійсного маршруту раціональному, кілометраж, який є підставою для оплати визначаються на підставі даних бортових радіотерміналів системи "TELETRACK", які повинні бути наявні в кожному автомобілі Перевізника, якими надаються послуги в рамках даного Договору.

Розділом 3 Договору погоджено порядок здачі-приймання наданих послуг та умови розрахунків, так пунктом 3.1 передбачено, що акт здачі-приймання наданих послуг є підставою для оплати наданих послуг.

В акті здачі-приймання наданих послуг Сторони вказують вартість кожного окремого перевезення та суму оплати послуг перевезення, що розраховані відповідно до умов акту узгодження ціни на послуги (пункт 3.2 Договору).

Сторони погодили, що для визначення остаточної суми наданих послуг за календарний місяць беруться дані товарно-транспортних накладних на перевезення вантажу та дані бортових радіотерміналів системи "TELETRACK" встановлених замовником (пункт 3.3 Договору).

Остаточний розрахунок між Сторонами проводиться, після підписання ними Акту здачі-приймання наданих послуг. Вказаний акт укладається та підписується Сторонами до 5-го числа місяця наступного за місяцем в якому проводились перевезення. Підписання Сторонами акту здачі-приймання наданих послуг є підтвердженням факту надання послуг Перевізником та погодженням вартості наданих послуг (пункт 3.4 Договору).

Розрахунки за надання транспортних послуг між Перевізником та Замовником проводяться в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Перевізника на підставі актів здачі-приймання наданих послуг, підписаних Сторонами. В окремих випадках можливі розрахунки готівкою (пункт 3.5 Договору).

Замовник має право відмовитись від підписання Актів здачі-приймання наданих послуг та їх оплати до моменту узгодження Сторонами спірних питань, у випадках якщо: дані Перевізника вказані в Акті здачі-приймання наданих послуг не відповідають даним товарно-транспортних накладних на перевезення вантажу та даним бортових радіотерміналів системи "TELETRACK"; перевезення вантажу здійснювалось Перевізником по маршруту довжина якого перевищує довжину раціонального маршруту, в наслідок чого Замовник повинен нести необґрунтовані витрати (пункт 3.6 Договору).

Пунктом 10.1 передбачено, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до 31 грудня 2018 року.

Згідно з підписаним між Сторонами актом узгодження цін на послуги, що є додатком № 1 до Договору про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018, останні узгодили вартість перевезення вантажу транспортом Виконавця, яка становитиме при перевезення автомобілем КАМАЗ з причепом - 2,5 грн за т/км.

Позивач зазначає, що обставини фактичного виконання зобов`язань за договором № 72-АП про надання послуг від 20.10.2018 з боку Фізичної особи-підприємця Набок Анатолій Євгенійович перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння" підтверджуються товарно-транспортними накладними: № 00111 від 04.11.2018; № 00115 від 05.11.2018; № 00130 від 09.11.2018 та № 00133 від 13.11.2018. Копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо здійснення розрахунку за отримані транспортні послуги з перевезення вантажу в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 28 514,00 грн, яку і просить стягнути позивач.

З метою мирного врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача досудову претензію б/н від 16.09.2019 з вимогою здійснити оплату заборгованості за отримані послуги з перевезення у строк до 25 вересня 2019 року, однак дана претензія залишена без відповіді, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою договір про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018 є договором перевезення вантажу, який в свою чергу є різновидом договору про надання послуг.

Загальні правила укладення договору перевезення вантажу закріплені у статті 909 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (стаття 909 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажу у внутрішньому сполученні (крім перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів та пошти) також регламентуються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, затверджених наказом Міністерства ттранспорту України від 14.10.1997 № 363 (Правила № 363).

Згідно пункту 1 Правил № 363 договір про перевезення вантажів - це двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 11.1 Правил № 363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Відповідно до пунктів 11.4 Правил № 363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Пунктами 14.1 та 14.4 Правил № 363 передбачено, що форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов`язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів. Остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться Замовником на підставі рахунку Перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

На підтвердження факту перевезення вантажу позивачем надано до матеріалів справи товарно-транспортні накладні. Так відповідно до ТТН № 00111 від 04.11.2018; № 00115 від 05.11.2018; № 00130 від 09.11.2018 перевізником ПП "Набок" (водій Набок А.Є. ) автомобілем марки КАМАЗ (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причіпом (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на замовлення ТОВ "ТД "Аспрія Насіння" було здійснено перевезення вантажу з пункту навантаження: с. Хотинівка Чернігівської області до пункту розвантаження: Черкаська обл., м. Шпола, вул. Низова, 65, а саме: кукурудзи гібр. AS 33008 масою 36,500; кукурудзи гібр. AS 33008 та соняшника гібр. AS33М1SU2 загальною смасою 35,900 т; кукурудзи HS 6230 масою 42,340 т.

Контрастність зображення копії товарно-транспортної накладної № 00133 від 13.11.2018 (номер і дата зазначено із посилання позивачем в тексті позовної заяви) зроблено неякісно, з якої неможливо встановити номер ТТН, автомобіль, причіп, перевізника, П .І. Б. і номер посвідчення водія та іншу інформацію.

Крім того ТТН № 00130 від 09.11.2018 та ТТН № 00133 від 13.11.2018 не мають підписів відповідальних осіб з боку вантажоодержувача.

Суд вважає, що товарно-транспортні накладні № 00130 від 09.11.2018 та № 00133 від 13.11.2018 оформлені неналежним чином, у зв`язку з чим суд не приймає дані документи, як докази в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до умов договору та положень законодавчих актів умови розрахунків у даних правовідносинах повинні здійснюватися на підставі актів здачі-приймання наданих послуг, однак позивачем на підтвердження виконання своїх зобов`язань надано товарно-транспортні накладні, з яких суд немає можливості встановити вартість кожного окремого перевезення.

Однак наявність заборгованості за відповідачем підтверджується складеним за договором про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018 та підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 19.08.2019, в якому зазначено, що за даними ТОВ "ТД "Аспрія Насіння" заборгованість на користь ФОП Набок А.Є. становить 28 514,00 грн.

Суд зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Судом встановив, що акт звірки взаємних розрахунків за договором про надання послуг № 72-АП від 20.10.2018 станом на 19.08.2019 підписаний зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння" керівником підприємства Данилюком С.В.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства уповноважена особа (керівник), яка підписала складений між сторонами акт звірки, має такі повноваження в межах здійснення ним бухгалтерського обліку та посадових обов`язків.

Акти звіряння взаєморозрахунків є зведеними обліковими документами, які відображають загальну суму заборгованості на певну дату та фіксують стан розрахунків між сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про те, що наданий до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків підтверджує факт (стан) заборгованості за ТОВ "ТД "Аспрія Насіння" на користь ФОП Набок А.Є. в розмірі 28 514,00 грн.

Оскільки відповідачем, який є належно повідомленим про розгляд даної справи, не вчинено жодної дії і не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму боргу, вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 28 514,00 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аспрія Насіння" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Черкаська, будинок 26, код 42114054) на користь Фізичної особи-підприємця Набок Анатолій Євгенійович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) 28 514 (двадцять вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. заборгованості та судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до статей 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 05.02.2020