УХВАЛА

м. Київ

05.02.2020Справа № 910/14846/14

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: Літвінова М.Є. (головуючий), Босого В.П., Полякової К.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про видачу дублікату наказу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексні рішення"

про стягнення 2 914 033,52 грн.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 910/14846/14 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексні рішення» на користь публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» заборгованість за кредитом - 1 499 891,03 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто одна гривня 03 коп.), заборгованість за процентами - 711 339,23 грн. (сімсот одинадцять тисяч триста тридцять дев`ять гривень 23 коп.), пеню за прострочення строків оплати кредиту - 102 773,36 грн. (сто дві тисячі сімсот сімдесят три гривні 36 коп.), 71 669,33 грн. (сімдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень 33 коп.) пені за порушення строку сплати відсотків за користування кредитом, 74 994,55 грн. (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 55 коп.) штрафу за несвоєчасне повернення кредиту, 309 869,60 грн. (триста дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 коп.) штрафу за несвоєчасну сплату відсотків. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексі рішення" в дохід Державного бюджету України 55 410,73 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста десять гривень 73 коп.) судового збору.

24.11.2014 року Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази на виконання вказаного рішення.

31.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони правонаступником у справі № 910/14846/14 задоволено; замінено у справі № 910/14846/14 стягувача - Публічне акціонерне товариство «СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8; ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вул. О. Терьохіна, 8А. оф. 111; ідентифікаційний код 41264766) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплексні рішення» заборгованості за кредитом - 1 499 891,03 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто одна гривня 03 коп.), заборгованості за процентами - 711 339,23 грн. (сімсот одинадцять тисяч триста тридцять дев`ять гривень 23 коп.), пені за прострочення строків оплати кредиту - 102 773,36 грн. (сто дві тисячі сімсот сімдесят три гривні 36 коп.), 71 669,33 грн. (сімдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень 33 коп.) пені за порушення строку сплати відсотків за користування кредитом, 74 994,55 грн. (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 55 коп.) штрафу за несвоєчасне повернення кредиту, 309 869,60 грн. (триста дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 60 коп.) штрафу за несвоєчасну сплату відсотків.

31.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшла заява про видачу дублікату наказу.

В обґрунтування поданої заяви про видачу дубліката наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зазначило, що після укладення договору про відступлення прав вимоги від 30.08.2019 р. Публічне акціонерне товариство «Старокиївський банк» передало матеріали судової справи за № 910/14846/14 та частково матеріали виконавчого провадження за № 46030002.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звертає увагу суду на те, ПАТ «Старокиївський банк» під час відступлення права вимоги не передавав Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» оригінал виконавчого документу - наказ суду № 910/14846/14 від 24.11.2014 року, що підтверджується актом приймання-передачі документів від 03.09.2019 р.

З доданих до матеріалів заяви документів вбачається, що 17.01.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шеремет О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.06.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Веред К.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Як встановлено судом строк пред`явлення наказу від 24.11.2014 у справі № 910/14846/14 до виконання перервався своєчасним зверненням Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» із заявою до органу державної виконавчої служби (виконавче провадження № 46030002); до переходу права вимоги за кредитним договором №35-2011 від 18.11.2011до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» зазначений наказ був повернений державною виконавчою службою Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Наказ у справі № 910/14846/14 від 24.11.14 може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 30.06.2020 року.

Докази повторного пред`явлення наказу від 24.11.2014 у справі № 910/14846/14 до примусового виконання, а також докази його передачі первісним стягувачем правонаступникові у матеріалах справи відсутні.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Приписами частин 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Варто зазначити, що наведені приписи були розглянуті Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012, в якому вказано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування нашою державою права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 зі справи "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень проти держави розглядалась у пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04), а також у низці інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У пункті 53 цього рішення Європейський суд з прав людини зауважив, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі Войтенка, у справі "Ромашов проти України", у справі "Дубенко проти України" та у справі "Козачек проти України"). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі "Шмалько проти України"). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" і у справі "Крищук проти України").

Пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/14846/14 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 р. у справі № 910/14846/14.

3. Ухвала набирає законної сили відповідно до положень статті 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.02.2020 року.

Головуючий суддя М.Є. Літвінова

Суддя В.П. Босий

Суддя К.В. Полякова