ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 січня 2020 року № 912/2185/16

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали справи від 29.06.2016 № 912/2185/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1,

в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" від 20.07.2016 № б/н з грошовими вимогами до боржника

Представники:

від кредитора (ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна") - Полудень Є.О., посвідчення адвоката №182 від 30.05.17 , довіреність № б/н від 19.11.19;

від кредитора (ПАТ "Піреус Банк МКБ") - Різунов Р.С., довіреність № 1646/юр від 14.01.19, в режимі відеоконференції;

від кредитора (АТ "Сбербанк") - Кошлій Р.В., довіреність № б/н від 02.09.19, в режимі відеоконференції;

від розпорядника майна, арбітражного керуючого Гусара І.О. - участі не брали;

від боржника та інших кредиторів - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 29.06.2016 господарський суд порушив провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал" (далі - ПрАТ "НВО "Етал", боржник). Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - ПрАТ "НВО "Етал". Ввів процедуру розпорядження майном боржника ПрАТ "НВО "Етал" на строк 115 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника ПрАТ "НВО "Етал" арбітражного керуючого Гусара І.О. Ухвалив, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ПрАТ "НВО "Етал" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

30.06.2016 (номер публікації: 33007, дата публікації на сайті ВГСУ: 30.06.2016 18:38) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство ПрАТ "НВО "Етал". Граничним строком на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника визначено: протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

До господарського суду 21.07.2016 надійшла заява № б/н від 20.07.2016 кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (далі - ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна") про визнання конкурсним кредитором з грошовими вимогами до боржника в сумі 51 100 934, 12 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог вказаного Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Ухвалою від 21.07.2016 господарський суд прийняв заяву кредитора - ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" з грошовими вимогами до боржника в сумі 51 100 934, 12 грн.

Згідно ухвали господарського суду від 25.05.2017 визнано грошові вимоги ТОВ "УК "Електромеханічні заводи - Україна" в сумі 51 100 934,12 грн та включено їх до реєстру кредиторів 4 черги задоволення.

За результатами апеляційного перегляду згідно поданої Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" скарги, ухвала господарського суду від 25.05.2017 відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 25.05.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 у справі № 912/2185/16 скасовано, справу в частині кредиторських вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" направлено на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

В пунктах 27, 28, 33, 34 постанови Верховного Суду від 04.04.2018 викладено наступне:

"27. Враховуючи викладене, можна дійти до висновку, що завдання господарського суду у справі про банкрутство полягає не у встановлені та дослідженні обґрунтованості грошових вимог кредитора, а у констатації вже встановлених у судовому рішенні під час позовного провадження фактів наявності заборгованості чи відсутності такої у боржника. Господарський суд, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 23 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перевіряє обґрунтованість та законність дій розпорядника майна боржника та власне боржника, щодо розгляду грошових вимог, про що за результатами розгляду виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів та розмір грошових вимог кредиторів, які підлягають відхиленню.

28. Беручи до уваги те, що у межах справи № 912/2185/16 перебуває розгляд позову про визнання недійсним договору поруки № 1/07 від 30.01.2015 укладеного ПрАТ "НВО "ЕТАЛ" та ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна", а також те, що вимоги за зазначеним договором є складовою грошових вимог ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" до Боржника, колегія суддів дійшла до висновку про те, що розгляд грошових вимог і прийняття рішення про визнання грошових вимог ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" до боржника - Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал" в сумі 51 100 934, 12 грн є передчасним, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа у скасованій частині підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

33. Колегія суддів керуючись приписами ч. 2 ст. 554 ЦК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також беручи до уваги фактичні обставини, зокрема положення п. 2.1 договорів поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, дійшла до висновку про необґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про те, що застосування наслідків мораторію, введено при порушенні провадження у справі про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", то такі наслідки стосуються виключно правовідносин, які виникли між кредиторами та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" і не звільняють боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ" від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, до дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ".

34. Вищевикладений висновок є таким, що порушує приписи ч. 2 ст. 554 ЦК України, та фактично встановлює відповідальність поручителя перед кредитором в обсязі більшому, аніж це передбачено пунктами 2.1 договорів поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07.".

24.05.2018 матеріали справи в частині розгляду грошових вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" повернуто до Господарського суду Кіровоградської області та згідно ухвали господарського суду від 30.05.2018 заяву ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" прийнято на новий розгляд (суддя Колодій С.Б.) і призначено розгляд в засідання суду.

Відповідно до ухвали господарського суду від 26.07.2018 справа про банкрутство № 912/2185/16 в частині розгляду заяви ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" від 20.07.2016 прийнята до провадження суддею Макаренко Т.В.

Відповідно до ухвали господарського суду від 29.08.2018 провадження по розгляду заяви ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" зупинено до вирішення та набрання законної сили рішенням за позовом Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" (далі - ПАТ "Піреус Банк МКБ", кредитор) до ПрАТ "НВО "Етал" та ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" про визнання недійсним договору поруки № 1/07 від 30.01.2015 у межах справи про банкрутство № 912/2185/16.

Ухвалою від 11.11.2019 провадження з розгляду заяви ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" про визнання конкурсним кредитором поновлено та призначено до розгляду в засідання суду.

Згідно ухвали від 25.11.2019 об`єднано в одне провадження заяву ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" від 20.07.2016 № б/н з грошовими вимогами до боржника в сумі 51100 934, 12 грн, яка розглядаються Господарським судом Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. із справою №912/2185/16, яка перебуває в провадженні судді Тимошевської В.В. Передано заяву ТОВ "УК "Електромеханічні заводи - Україна" від 20.07.2016 № б/н з грошовими вимогами до боржника в сумі 51 100 934, 12 грн до канцелярії суду з метою об`єднання заяви із справою №912/2185/16, яка перебуває у провадженні судді Господарського суду Кіровоградської області Тимошевської В.В., для подальшого розгляду заяви від 20.07.2016 № б/н в межах справи №912/2185/16 .

Ухвалою від 02.12.2019 заява ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" від 20.07.2016 № б/н з грошовими вимогами до боржника прийнята до провадження суддею Тимошевською В.В. для розгляду в межах справи №912/2185/16 про банкрутство ПрАТ "НВО "Етал". Розгляд заяви призначено на 26.12.2019.

В засіданні суду 26.12.2019 оголошено перерву по розгляду заяви до 29.01.2020.

29.01.2020 суд продовжив засідання суду з розгляду заяви ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна".

В судових засіданнях з розгляду заяви ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" від 20.07.2016 з грошовими вимогами до боржника ПрАТ "НВО "Етал", представником ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" подану заяву підтримано, з урахуванням всіх поданих пояснень і доказів та в остаточному розмірі грошових вимог згідно розрахунку від 21.11.2011 в загальному розмірі 46 710 374,88 грн.

Представниками кредиторів ПАТ "Піреус Банк МКБ" та Публічного акціонерного товариства "Сбербнк" (далі - ПАТ "Сбербанк") заперечено проти заяви згідно поданих у справу заперечень.

В обґрунтування грошових вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" зазначено про укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" (далі - ТОВ "Енергомаш-Інвест") договорів про відступлення права вимоги № № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, відповідно до яких до ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" перейшли права вимоги ТОВ "Енергомаш-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський машинобудівний завод" (далі - ТОВ "Новокаховський машинобудівний завод") за договорами № 19 від 25.11.2005, № 130 від 23.01.2006, № 004/У/06 від 24.01.2006, № 01-4 від 24.01.2006. Зобов`язання за вказаними договорами були забезпечені порукою згідно договорів поруки від 30.01.2015 № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, поручителем по яким є ПрАТ "НВО "Етал". Згідно рішення Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 по справі №923/287/15 стягнуто з ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" на користь ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" заборгованість відповідно до зазначених вище договорів (відступлення права вимоги і основних договорів), а саме: 25 596 839,42 грн боргу, 1 575 783,51 грн 3% річних, 6 532 313,42 грн інфляційних та 73 080,00 грн. судового збору. На виконання рішення суду видано наказ, по якому було відкрито виконавче провадження та який не виконано.

Згідно остаточного розрахунку грошових вимог, поданого до суду під час нового розгляду заяви, розмір грошових вимог до боржника ПрАТ "НВО "Етал", які просить визнати ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна", становить 46 710 374,88 грн, з яких: 25 596 839,42 грн сума основного боргу, 19 146 435,89 грн 3% річних та 1 967 099,57 грн інфляційних втрат.

Вказані кредиторські вимоги заперечено кредиторами у справі ПАТ "Піреус Банк МКБ" та ПАТ "Сберабанк" з підстав наступного.

ПАТ "Сбербанк" згідно заперечень зазначає, що суд повинен дослідити наявність первинних документів, що підтверджують відповідне грошове зобов`язання, за яке поручився боржник, тоді як ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" не надано жодного документа на підтвердження вказаного або рішення юрисдикційного судового органу, що підтверджувало б вимогу кредитора до боржника. Вказано, що договори поруки не передбачають відповідальність поручителя по ст. 625 Цивільного кодексу України, що виключає підстави для нарахування інфляційних втрат і 3% річних. Повідомлено про відсутність підстав для нарахування інфляційних і 3% річних після відкриття провадження у справі № 923/1151/15 про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинний будівний завод".

ПАТ "Піреус Банк МКБ" в поясненнях до суду від 15.06.2018 щодо кредиторських вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" в розмірі 51 100 934,12 грн заперечено проти задоволення заяви про визнання конкурсним кредитором з наступних підстав: в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які є єдиним належним підтвердженням фактів укладення та виконання сторонами зобов`язань за договорами позики, комісії та поставки; рішення Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 у справі №923/287/15 стосувалось тільки боржника за основним зобов`язанням, що є підставою для дослідження в рамках справи про банкрутство боржника ПрАТ "НВО "Етал"; на момент укладення договорів поруки строк виконання основного зобов`язання минув, що суперечить самій суті забезпечення; додаткові угоди до договорів про відступлення права вимоги відтерміновують строк виконання основного зобов`язання, що не є предметом регулювання договорів про відступлення права вимоги.

Розпорядником майна боржника ПрАТ "НВО "Етал" арбітражним керуючим Гусар І.О. в повідомленні від 20.08.2016 зазначено про визнання кредиторських вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" в розмірі 51 100 934,12 грн; в повідомленні від 15.06.2018 вказано про відхилення кредиторських вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" в розмірі 51 100 934,12 грн з тих підстав, що за договорами поруки забезпечено вже прострочене на момент укладення договорів зобов`язання, договори поруки не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Боржником ПрАТ "НВО "Етал" згідно наданого до суду письмового повідомлення від 21.06.2018 зазначено про визнання грошових вимог в загальній сумі 46 710 374,88 грн, з урахуванням дати введення мораторію на задоволення вимог у справі про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

Згідно письмової позиції кредитора ТОВ "Силові енергетичні машини-ЕМЗ" від 17.07.2018 зазначено, що грошові вимоги ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" мають бути визнані частково за виключенням інфляційних збитків та 3% річних від простроченої суми, нарахованих після порушення провадження справи про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

Матеріалами справи встановлено, що грошові вимоги ТОВ "УК "Електромеханічні заводи - Україна" ґрунтуються на наступних обставинах та доказах.

30 січня 2015 року між ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (правонаступником якого є ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна", надалі - кредитор) та ПАТ "Науково-виробниче об`єднання "ЕТАЛ" укладені наступні договори поруки:

- Договір поруки № 1/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об`єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язань щодо оплати заборгованості в сумі 4 583 286,17 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору позики № 9 від 25.11.2005, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 1/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 1/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 3/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об`єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язань щодо оплати заборгованості в сумі 929 720,00 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору комісії № 130 від 23.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 3/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 3/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 4/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об`єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язань щодо оплати заборгованості в сумі 2 652 471,67 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору поставки № 004/У/06 від 24.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 4/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 4/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 5/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об`єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язань щодо оплати заборгованості в сумі 17 431 361,58 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору поставки № 01-4 від 24.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 5/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 5/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

26 червня 2007 року між ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи -Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" укладено договори про відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, за якими ТОВ "Енергомаш-Інвест" відступило на користь ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" право вимоги виконання грошових зобов`язань до ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", а саме:

- за договором № 1/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором позики №19 від 25.11.2005 року в сумі 7 235 757,17 грн.;

- за договором № 3/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором комісії №130 від 23.01.2006 в сумі 1 190 720,00 грн.;

- за договором № 4/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором поставки №004/У/06 від 24.01.2006 в сумі 2 652 471,67 гри.;

- за договором № 5/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором поставки №01-4 від 24.01.2006 в сумі 17 431 361,58 грн.

04 січня 2011 року між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" укладено: додаткову угоду № 1 до договору № 1/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язувалося повернути грошові кошти в сумі 7 235 757,17 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 3/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язувалося повернути грошові кошти в сумі 1 190 720,00 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 4/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язувалося повернути грошові кошти в сумі 2 652 471,67 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 5/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов`язувалося повернути грошові кошти в сумі 17 431 361,58 грн. в термін до 31 грудня 2012 року.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року по справі №923/287/15 з ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" на користь ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" на підставі договорів відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 стягнуто 25 596 839,42 грн. боргу, 1 575 783,51 грн. 3% річних, 6 532 313,42 грн. інфляційних та 73 080,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Херсонської області 30 квітня 2015 року видано наказ.

09 червня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/287/15.

Підставою звернення кредитора з відповідною заявою є не виконання рішення суду, відсутність сплати заборгованості за договорами відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 .

17.03.2015 ТОВ "УК "Електромеханічні заводи - Україна" звернулось до ПрАТ "НВО "Етал" з вимогою про сплату заборгованості на підставі договорів поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07. У відповіді на вимогу ПрАТ "НВО "Етал" повідомлено про визнання заборгованості та неможливість її сплати у зв`язку з скрутним фінансовим становищем підприємства.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання грошових вимог, судом враховано наступне.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ст. 23) передбачалось, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедури банкрутства, з дня введення дію якого визнано таким, що втрати чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедури банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно частини 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду".

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", з посиланням на справу "Брумареску проти Румунії" (параграф 61), зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З огляду на викладене та оскільки однією з підстав грошових вимог зазначено рішення Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 по справі №923/287/15, суд вважає підтвердженим факт наявності у ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" заборгованості перед ТОВ "УК "Електромеханічні заводи" в розмірі, зокрема, 25 596 839,42 грн основного боргу за наступними договорами:

№1/07 від 26.06.2017 - 4 583 286,17 грн;

№ 3/07 від 26.06.2017 - 929 720,00 грн;

№ 4/07 від 26.06.2007 - 2 652 471,67 грн;

№5/-7 від 26.06.2007 - 17 431 361,58 грн.

Частиною 5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Між тим, кредиторами, які заперечили грошові вимоги ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна", не спростовано встановлені в рішенні Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 по справі №923/287/15 обставини. Твердження про те, що єдиним належним підтвердженням фактів укладення та виконання сторонами зобов`язань за договорами позики, комісії та поставки є первинні бухгалтерські документи відхиляється судом, оскільки наведені обставини були предметом дослідження у справі № 923/287/15.

Окрім того, згідно пункту 27 постанови Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.04.2018 у даній справі, про яку зазначено вище, завдання господарського суду у справі про банкрутство полягає не у встановлені та дослідженні обґрунтованості грошових вимог кредитора, а у констатації вже встановлених у судовому рішенні під час позовного провадження фактів наявності заборгованості чи відсутності такої у боржника.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставою виникнення господарських зобов`язань є, у тому числі, господарські договори та інші угоди (ст. 174 Господарського кодексу України).

В статті 199 Господарського кодексу України зазначено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, які передбачені Цивільним кодексом України, є порука (ст. 546).

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згода боржника на укладення договору поруки чинним законодавством не вимагається, а отже договір поруки може укладатися за волевиявленням лише кредитора і поручителя.

Отже, порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас має зобов`язальний, договірний характер. На правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори.

Відповідно до частини 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, у правовідносинах поруки у кредитора виникає право вимагати від поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, а у поручителя, відповідно - обов`язок виконати таке зобов`язання.

За змістом частини 1 ст. 543 Цивільного кодексу України сутність солідарного обов`язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор має право вимагати виконання цього грошового зобов`язання одночасно як від боржника, так і від поручителя.

За умовами укладених між ТОВ "УК "Елекромеханічні заводи-України" та ПрАТ "НВО "Етал" договорами поруки ПрАТ "НВО "Етал", як поручитель, поручився за виконання ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" (Боржник), Основного зобов`язання, що виникло з договорів позики № 19 від 25.11.2005, комісії № 130 від 23.01.2006, поставки № 004/У/06 від 24.01.2006 та № 01-4 від 24.01.2006, в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків в разі прострочення Боржником термінів оплати та сплату інших платежів, як можуть бути належні до сплати Боржником Кредитору за Основним зобов`язанням.

Згідно вказаних договорів (розділ 4) встановлено строк їх дії - з моменту підписання та припиняються з припиненням забезпеченого порукою Основного зобов`язання, а також у разі якщо протягом 10 років від дня настання строку виконання Основного зобов`язання Кредитор не пред`явить до Поручителя вимогу або позову.

Погоджено, що розірвання договорів поруки в односторонньому порядку до повного виконання основного зобов`язання не допускається (пункт 4.4. договорів поруки).

З підстав викладеного та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання зобов`язань за договорами позики № 19 від 25.11.2005, комісії № 130 від 23.01.2006, поставки № 004/У/06 від 24.01.2006, № 01-4 від 24.01.2006 в загальному розмірі 25 596 839,42 грн, наявність якої підтверджена судовим рішенням, суд дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" до ПрАТ "НВО "Етал" в розмірі 25 596 839,42 грн.

Заперечення розпорядника майна, арбітражного керуючого про те, що зобов`язання за договорами поруки не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, відхиляються судом з підстав наступного.

В силу приписів ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з нормами частин 2, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, договір може бути недійсним в силу норм закону (нікчемний) або має бути визнаний судом недійсним (оспорюваний). За відсутності положень щодо нікчемності договору і рішення суду про його недійсність слід виходити з поняття презумпції правомірності правочину.

За правилами частин 1, 2 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже, для кваліфікації договору, як фіктивного, має бути рішення суду про визнання договору недійсним з підстав його фіктивності.

Між тим, у суду відсутні документально підтверджені відомості про визнання недійсними в судовому порядку договорів поруки, на яких ґрунтуються грошові вимоги ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна".

Натомість, за результатами розгляду позовної заяви ПАТ "Піреус Банк МКБ" про визнання недійсним договору поруки № 1/07 від 30.01.2015 судом апеляційної інстанції згідно постанови від 02.04.2019 було скасовано ухвалу господарського суду від 16.11.2018 та відмовлено у задоволені позову. За результатами касаційного перегляду постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін згідно постанови Верховного суду від 31.07.2019.

Таким чином, на час розгляду заяви кредитора не доведено недійсність договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредитора.

Суд також враховує відсутність обставин, які б свідчили про припинення поруки. Прийняття судом рішення про стягнення заборгованості не припиняє зобов`язання.

Стосовно заявлених кредитором вимог зі сплати втрат від інфляції в сумі 19 146 435,89 грн та трьох процентів річних в сумі 1 967 099,57 грн на підставі частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є неустойкою.

Як вже зазначено вище, за умовами договорів поруки поручитель поручився за виконання зобов`язань ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" в повному обсязі, то він в тому числі зобов`язаний сплатити кредитору втрати від інфляції та три проценти річних за прострочення виконання грошових зобов`язань боржником за весь період прострочення до дня відкриття провадження у справі про банкрутство. Умови договорів, у тому числі, за якими виникли Основні зобов`язання, не встановлюють іншого розміру процентів.

Твердження ПАТ "Сбербанк" про те, що договорами поруки не передбачено відповідальності поручителя по ст. 625 Цивільного кодексу України спростовуються умовами договорів поруки. Окрім того, як вже зазначалось, згідно ст. 533 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договорами поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 не передбачено звільнення поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у вигляді сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних, а тому дана міра відповідальності підлягає застосуванню до ПрАТ "НВО "Етал".

Одночасно суд вважає слушними доводи ПАТ "Сбербанк" про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат і 3% річних після відкриття провадження у справі №923/1151/15 про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

Статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачалось, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Аналогічні положення передбачено ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у справі №923/1151/15 про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" порушено згідно ухвали від 24.07.2015 та відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно даних реєстру вказана ухвала набрала законної сили 24.07.2015, а отже є правильним наступний розрахунок 3% річних в межах розрахунку ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна":

з 01.01.2013 (граничний термін виконання основного зобов`язання 31.12.2012) до 23.07.2015 (включно) на суму зобов`язання 25 596 839,42 грн, що становить 1 964 995,73 грн.

Оскільки інфляційні нарахування нараховуються за повний місяць, є безпідставним включення в період нарахування місяця липня 2015 з огляду на введення 24.07.2015 мораторію. Однак, оскільки у вказаний місяць мала місце "дефляція" (99,0), зазначена помилка не перевищила правильну суму, а саме:

інфляція за період січень 2013 - червень 2015 на суму зобов`язання 25 596 839,42 грн. що становить 19 600 071,46 грн, тоді як кредитор заявив 19 146 435,89 грн.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суд встановив підстави для визнання вимог кредитора ТОВ "УК "Електромеханічні заводи-Україна" до боржника ПрАТ "НВО "Етал" частково в сумі 46 708 271,04 грн (25 596 839,42 грн + 1 964 995,73 грн + 19 146 435,89 грн). В іншій частині грошові вимоги суд відхиляє.

Статтею 45 Кодексу України з процедури банкрутства встановлено, що за результатами заяв кредиторів господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Положення ст. 45 Кодексу України з процедури банкрутства не передбачають зазначення судом в ухвалі по результатам розгляду заяв кредиторів черговості задоволення вимог. Як вказано в частині 6 Кодексу, ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Отже, визнані судом вимоги кредиторів підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, з урахуванням черговості їх задоволення, встановленої ст. 65 вказаного Кодексу.

Керуючись ст. 2, 45, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 234-235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (01021, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 28/2, ідентифікаційний код 34478873) до боржника - Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Етал" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1, ідентифікаційний код 05814256) частково у сумі 46 708 271,04 грн та судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

В іншій частині грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копію ухвали направити боржнику, розпоряднику майна - арбітражному керуючому Гусару І.О. (а/с 29, м. Київ, Україна, 01030), ТОВ "ФІНАНСГАРАНТ" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 52, офіс 11), ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8), ТОВ "Торговий дім "ЕТАЛ" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1), ФОП Лігуну А.І. ( АДРЕСА_1 ), Олександрійській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (вул. Пролетарська, 17, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000), ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2), ТОВ "Електромеханічний завод "ЕТАЛ" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1), Олександрійському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пл. Соборна, 8), ТОВ "Силові енергетичні машини-ЕМЗ" (61307, м. Харків, проспект Московський, 199), ПАТ "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15), ПАТ "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46), Олександрійській міській раді.

Дата складення повного тексту ухвали 03.02.2020.

Суддя В.В.Тимошевська