СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду

10 лютого 2020 року Справа № 905/1452/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області, вх.№487 Д/3, на рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/1452/19 (суддя- Говорун О.В., повний текст складено та підписано 23.12.2019)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сироти Вікторії Анатоліївни, м. Маріуполь Донецької області,

до Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області,

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року Фізична особа-підприємець Сирота Вікторія Анатоліївна (далі - позивач) звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 (площею 0,0053 га, кадастровий номер :01:009:0147), укладеного між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013, №1674835, в редакції, зазначеній у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу набула у власність нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1. Земельною ділянкою, на якій розташоване набуте майно, попередній власник користувався на підставі договору оренди земельної ділянки. У встановлені законом строки попередній власник звернувся до відповідача із заявою про продовження строку договору оренди земельної ділянки, проте зазначена заява розглянута не була. Не отримавши заперечень з боку відповідача, попередній власник продовжував користуватись земельною ділянкою і належно виконувати свої зобов`язання в частині сплати орендної плати. Після набуття права власності на нежитлове приміщення, до відповідача, на підставі ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташоване придбане приміщення. Відповідач зверталася до відповідача з заявою про переоформлення права оренди земельної ділянки та надавала відповідачеві проекти додаткової угоди, проте відповідач не підписав зазначений проект додаткової угоди. Позивач продовжує користування земельною ділянкою, сплачує орендну плату у встановленому договором оренди розмірі, від відповідача не надходило заперечень щодо продовження користування земельною ділянкою протягом місяця після закінчення строку договору, у зв`язку з чим позивач вважає договір оренди поновленим на тих самих умовах та на той самий строк, у зв`язку з чим звернулася до суду з вимогою укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/1452/19 позовні вимоги задоволено повністю: визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 (площею 0,0053 га, кадастровий номер :01:009:0147), укладеного між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013, №1674835, в редакції, зазначеній у позовній заяві.

Стягнуто з Маріупольської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Сироти Вікторії Анатоліївни витрати з оплати судового збору в сумі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Маріупольська міська рада Донецької області звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким в відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також скаржник звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що представник відповідача не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, а повний текст оскаржуваного рішення відповідач отримав поштою лише 13.01.2020.

Розглянувши дане клопотання скаржника, враховується наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, виходячи з принципу верховенства права, Східний апеляційний господарський суд вважає, що Маріупольською міською радою Донецької області з поважних причин перевищений незначний період часу після спливу 20-денного строку на оскарження рішення суду, тому відповідне клопотання скаржника підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга Маріупольської міської ради Донецької області відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення, залишення без руху, а також відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження від інших учасників провадження у справі не надійшло.

Керуючись ст. ст. 256, 258, 262, 263, 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

1. Поновити Маріупольській міській раді Донецької області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/1452/19.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/1452/19.

3. Призначити справу до розгляду на "02" березня 2020 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 110 .

4. Повідомити учасників справи про дату розгляду справи.

5. Запропонувати учасникам справи протягом 15 днів подати до апеляційного господарського суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обґрунтування вимог та заперечень.

6. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

7. Зупинити дію рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі № 905/1452/19.

8. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка