Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/28/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання Б. Рижого, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун"

до відповідача Приватного підприємства "Завод обробки каменю"

про стягнення простроченої заборгованості за поставлену продукцію,

за участю представників сторін:

від позивача: А. Петросян, дов. від 31.01.2020 року,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Приватного підприємства "Завод обробки каменю", в якому просить, посилаючись на ст.ст. 525, 610 - 612, 629, 692, ЦК України та ст. 265 ГК України, стягнути 79 117,55 грн боргу за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором поставки № 3 від 17.12.2014 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, 17.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" (позивач, постачальник) та Приватним підприємством "Завод обробки каменю" (відповідач, покупець) укладено договір поставки №3 (договір), за умовами якого позивач зобов`язався передати у встановлений строк у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов зазначеного договору позивачем поставлено відповідачу товар на суму 940 592,71 грн, що стверджується видатковими накладними, у свою чергу, відповідачем отриманий товар оплачено частково, на суму 861475,16 грн, відтак заборгованість останнього перед позивачем становить 79 117,55 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 525, 610 - 612, 629, 692, ЦК України та ст. 265 ГК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ГПК України та ухвалою суду від 09.01.2020 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, третьої особи, результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.02.2020 року.

Заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

17.12.2014 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 3 (договір), за п. 1.1. договору позивач (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк у власність відповідача (покупця) товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015 року. У випадку, якщо жодна із сторін за місяць до припинення дії договору не направить письмове повідомлення про припинення дії договору іншій стороні, договір вважається продовженим на наступний рік з 01 січня по 31 грудня.

У п. 2.1 договору передбачено, що найменування, кількість, асортимент товару, що підлягає поставці, та інші додаткові умови поставки визначаються сторонами у специфікації.

Розділом 3 договору передбачено умови поставки товару. Покупець формує письмову заявку на поставку товару не пізніше, ніж за 5 (п`ять) календарних днів до запланованої дати поставки. Заявка передається постачальнику будь-яким із доступних способів: за допомогою факсимільного зв`язку, засобами електронної пошти або через представника покупця. При цьому передана заявка обов`язково має бути підписана керівником (уповноваженою особою) та скріплена печаткою компанії покупця. Заявка покупця повинна містити всі дані, які необхідні постачальнику для належного виконання умов цього договору: номенклатура товару, його кількість, місце поставки і т.д. Додаткові умови поставки можуть бути визначені сторонами у специфікації. Товар, вказаний у п. 2.1. договору, поставляється покупцю партіями. Перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару. Моментом поставки партії товару покупцю вважається дата, яка зазначена у видатковій накладній. Покупець зобов`язується вжити всіх належних заходів, що забезпечують прийняття товару, поставленого постачальником відповідно до умов цього договору як безпосередньо на адресу покупця, так і на адреси можливих інших одержувачів, зазначених покупцем у заявці. При отриманні поставленого товару, покупець або одержувач за його дорученням зобов`язуються перевірити відповідність товару по якості згідно з паспортом якості на товар та кількості згідно з видатковими (залізничними) накладними. Претензії щодо поставленого товару після здійснення вищевказаної перевірки не допускаються. Постачальник передає покупцю товарно-супровідну документацію на дану партію товару.

Судом установлено, що на виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 940 532,71 грн, про що свідчать видаткові накладні № РН-0000025 від 19.12.2014 року на суму 11 683,14 грн, № РН-0000025 від 24.12.2014 року на суму 20 257,02 грн, № РН-0000034 від 25.12.2014 року на суму 28 362,60 грн, № РН-0000152 від 25.02.2015 року на суму 50 047,70 грн, № РН-0000294 від 18.03.2015 року на суму 70 385,24 грн, № РН-0000408 від 04.04.2015 року на суму 31 136,94 грн, № РН-0000427 від 06.04.2015 року на суму 20 757,96 грн, № РН-0000428 від 04.04.2015 року на суму 10 604, 62 грн, № РН-0000466 від 12.04.2015 року на суму 14 904,00 грн, № РН-0000476 від 13.04.2015 року на суму 49 718,16 грн, № РН-0000522 від 30.04.2015 року на суму 155 771,59 грн, № РН-0000528 від 02.05.2015 року на суму 47 748,70 грн, № РН-0000550 від 06.05.2015 року на суму 25 209,60 грн, № РН-0000589 від 15.05.2015 року на суму 35 518,86 грн, № РН-0000591 від 15.05.2015 року на суму 27 112,86 грн, № РН-0000653 від 29.05.2015 року на суму 25 882,56 грн, № РН-0000907 від 15.07.2015 року на суму 26 686,80 грн, № РН-0000999 від 08.08.2015 року на суму 44 478,00 грн, № РН-0001099 від 10.09.2015 року на суму 66 922,68 грн, № РН-0001101 від 10.09.2015 року на суму 53 627,76 грн, № РН-0001336 від 04.12.2015 року на суму 35 455, 32 грн, № РН-0000218 від 12.03.2016 року на суму 44 096,76 грн, № РН-0000225 від 13.03.2016 року на суму 44 223, 84 грн.

За п.п. 4.1 - 4.4. договору ціна кожної окремої партії товару, що поставляється згідно з цим договором, визначається у видаткових накладних. Розрахунки за партію товару здійснюється у формі попередньої оплати або за домовленістю сторін, що фіксується ними у специфікації протягом 20 днів з моменту поставки в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Моментом здійснення розрахунку вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. За домовленістю сторін, будь - який інший спосіб оплати товару може бути вказаний ними у специфікації. Загальна ціна договору складається із вартості партій товару за всіма видатковими накладними, оформленими протягом строку дії цього договору, відповідно до яких було поставлено товар.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, отримавши товар, розрахувався за нього частково, сплативши 861 475,16 грн, про що свідчать акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2014 року по 23.12.2019 року та банківські виписки, відтак заборгованість відповідача перед позивачем складає 79 117,55 грн (940 592,71 грн - 861 475,16 грн).

25.03.2019 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 07/03/19 від 07.03.2019 року про погашення простроченої заборгованості за поставлену продукцію на суму 79 117,55 грн, на підтвердження чого долучено накладну, опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою поставленого товару, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідач вартості поставленого позивачем товару у повному обсязі не провів, відтак вимога про стягнення боргу в сумі 79 117,55 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 79 117,55 грн основного боргу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено у повному обсязі, відтак судовий збір в розмірі 1 921,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" до Приватного підприємства "Завод обробки каменю" про стягнення простроченої заборгованості за поставлену продукцію задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Завод обробки каменю" (33002, м. Рівне, вул. Осипова, буд. 25, кв. 2, ідентифікаційний код 35308229) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" (02091, м. Київ, вул. Вербицького, 1, ідентифікаційний код 39464734) 79 117,55 грн основного боргу.

Стягнути з Приватного підприємства "Завод обробки каменю" (33002, м. Рівне, вул. Осипова, буд. 25, кв. 2, ідентифікаційний код 35308229) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" (02091, м. Київ, вул. Вербицького, 1, ідентифікаційний код 39464734) 1 921,00 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Соул Стоун" (02091, м. Київ, вул. Вербицького, 1, ідентифікаційний код 39464734).

Відповідач: Приватне підприємство "Завод обробки каменю" (33002, м. Рівне, вул. Осипова, буд. 25, кв. 2, ідентифікаційний код 35308229)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 03.02.2020 року.

Суддя О.Андрійчук