УХВАЛА

м. Київ

03.02.2020Справа № 910/1034/20
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА"

до відповідача ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДЕРЖВУГЛЕПОСТАЧ"

про стягнення 90 204 319,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДЕРЖВУГЛЕПОСТАЧ" про стягнення 90 204 319, 34 грн.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру на суму 90 204 319,34 грн.

Відтак, судовий збір за розгляд заявленої позивачем майнової вимоги про стягнення 90 204 319, 34 грн. становить 735 700 грн.

Однак, як встановлено судом, в матеріалах позовної заяви відсутні докази сплати судового збору, натомість позивач надав клопотання, в якому просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення судом.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує на відсутність коштів для сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права відстрочення сплати судового збору. Крім цього, наведені правові норми дають підстави для висновку, що відстрочення від сплати судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

Проте, доводи заявника, які викладені у позовної заяви щодо відстрочення сплати судового збору, спростовуються положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка не передбачає відстрочення сплати судового збору юридичним особам, а отже, відповідне клопотання не підлягає задоволенню в силу закону.

Пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач визначив ціну позову у розмірі 90 204 319,34 грн. При цьому в прохальній частині позовної заяви позивач так само просить стягнути з відповідача на свою користь загальну заборгованість у розмірі 90 204 319, 34 грн., яка, за доводами сторони, складається з: суми заборгованості за поставлений товар у розмірі - 78 773 104,11 грн.; суми заборгованості за відшкодування вартості доставки товару у розмірі - 10 595 610,36 грн.; пені у розмірі - 711 706,69 грн.; 3% річних у розмірі - 123 900, 18 грн.

Разом з цим, в тексті позовної заяви після наведеного розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за поставку товару з урахуванням пені та 3% річних позивач, підсумовуючи вищенаведене, зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем дорівнює 90 869 942, 96 грн., з яких основна сума заборгованості у розмірі - 78 773 164,11 грн.; сума заборгованості за відшкодування вартості доставки товару у розмірі - 10 595 609,76 грн.; пеня у розмірі - 1 377 268, 91 грн.; 3% річних у розмірі - 123 900, 18 грн.

З приводу вищенаведеного суд зазначає, що ціна позову у розмірі 90 204 319, 34 грн. не може вважатися обґрунтованою, оскільки зі змісту позовної заяви неможливо встановити правову природу її виникнення.

Крім того, незрозумілим є порядок обчислення складових ціни позову, оскільки наявний у позовній заяві розрахунок позовних вимог із зазначенням структури заборгованості, за яким проводиться стягнення, містить 27 періодів (з 22.08.2019 до 16.09.2019), при цьому позовна заява не містить обґрунтування щодо визначення конкретного періоду позивачем. З огляду на вищенаведене, неможливо встановити правову природу початку виникнення заборгованості та кінцевої дати оплати заборгованості відповідачем. Разом з цим, у наявному розрахунку відсутні посилання на акти приймання-передачі, на підставі яких позивачем нараховано суму боргу.

Відтак, доданий до позовної заяви розрахунок позовних вимог не може бути прийнятий судом в якості обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, в розумінні приписів пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні клопотання ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" про відстрочення сплати судового збору.

2.Залишити без руху позовну заяву ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА".

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом уточнення:

- доказів оплати судового збору в сумі 735 700 грн.;

- ціни позову;

- арифметично вірного розрахунку кожної окремої позовної вимоги, обчисленої з урахуванням приписів законодавства та умов договору, укладеного між сторонами із обґрунтуванням визначених періодів, за якими проводиться стягнення та посиланням на акти приймання-передачі, на підставі яких позивачем нараховано суму боргу.

5. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько