ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р. Справа№ 910/20186/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Яковлєва М.Л.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу: згідно із протоколом судового засідання від 27.01.2020.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 (суддя Морозов С.М., м. Київ, повний текст рішення складено 31.05.2019)

за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Классік-Ассістанс", м. Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення 572 504 337,83 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2015 публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" (надалі-відповідач/скаржник) про стягнення суми заборгованості в розмірі 572 504 337,83 грн, посилаючись при цьому на Кредитний договір № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008 з внесеними до нього змінами та доповненнями, укладений між відповідачем та публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (третя особа-1) та Договір купівлі-продажу прав вимог від 27.09.2013, укладений між третьою особою-1 та позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, в результаті чого у останнього виникла прострочена заборгованість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 (суддя Морозов С.М., м. Київ, повний текст рішення складено 31.05.2019) позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" суму основного боргу в розмірі 271 368 199,96 грн, суму відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 227 602 714,20 грн, суму пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 35 909 819,34 грн, суму пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 30 118 386,56 грн, суму 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 4 081 675,12 грн, суму 3% річних від суми прострочених відсотків в розмірі 3 423 394,25 грн; у іншій частині позову відмовлено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" в дохід Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 73079,98 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що наявні в матеріалах справи меморіальні ордери та виписки банку підтверджують видачу публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (в період до 26.09.2013 включно) та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (в період з 28.09.2013) відповідачу кредитних коштів саме за Кредитним договором № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008 в той час, як заперечення відповідача ґрунтуються лише на його припущеннях з відсутністю фактичного відображення в матеріалах справи.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, в межах документально підтвердженої матеріалами справи суми в розмірі 1 228 000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та висновки викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи. В апеляційній скарзі, скаржник посилається, зокрема на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення, яке базується не на доказах стосовно Кредитного договору № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008, а на доказах, які можуть стосуватися виключно іншого правочину, а саме кредитного договору від 12.02.2008. Крім того, матеріли справи не містять належних розрахунків та доказів, на підставі яких можна документально підтвердити суму заборгованості відповідача по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків за Кредитним договором станом на 23.06.2015.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 у справі № 910/20186/15 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 призначено на 05.08.2019.

18.07.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшов відзив вих. 02.3-3262 від 12.07.2019 на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" відповідно до якого, позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

31.07.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшли пояснення № 63-0008/39427 від 31.07.2019 (в порядку ст. 42 ГПК України) на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" відповідно до якого третя особа-3 просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у справі № 910/20186/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 призначено на 18.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 у справі № 910/20186/15 відкладено розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 на 02.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 у справі № 910/20186/15 відкладено розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 на 22.10.2019.

18.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення № 27-17749/19 від 15.10.2019 відповідно до якого третя особа-4 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 у справі № 910/20186/15 відкладено розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 на 30.10.2019.

24.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача (скаржника) надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" про залучення до матеріалів справи № 910/20186/15 документів (заяв) по суті справи з додатками, а саме: відповідь на відзив публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс"; заперечення товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на пояснення представника третьої особи по справі Національного банку України на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс"; заперечення товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на пояснення представника третьої особи по справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 у справі № 910/20186/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Іоннікової І.А., Яковлєва М.Л.; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 призначено на 04.12.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4821/19 від 04.12.2019 у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/20186/15

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.12.2019 для розгляду справи № 910/20186/15 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2019 у справі № 910/20186/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Разіної Т.І., суддів судді: Яковлєва М.Л., Тарасенко К.В.; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 призначено на 16.12.2019

16.12.2019 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 у справі № 910/20186/15 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 призначено на 27.01.2020.

Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" та товариство з обмеженою відповідальністю "Классік-Ассістанс" не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс", що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

27.01.2020 судовому засіданні генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" Бондар О.О. подано заяву по справі № 910/20186/15, відповідно до якої заявник просить встановити наявність прав публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та/або його процесуальних правонаступників стосовно предмету спору в господарській справі № 910/20186/15, з урахуванням результатів торгів (аукціону), які відбулися 04.12.2019 на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів (майна) акціонерного товариства "Дельта Банк", акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та публічного акціонерного товариства "КБ "Надра" № 2670 від 21.10.2019; зупинити провадження у справі № 910/20186/15 на строк до залучення до участі у справі правонаступника публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" чи його законного представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі № 910/20186/15 відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс", яка підписана генеральним директором Бондар О.О. по справі № 910/20186/15.

27.01.2020 в судовому засіданні генеральний директор скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 - скасувати.

В судовому засіданні 27.01.2020 керівник третьої особи-2 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник третьої особи-3 в судовому засіданні 27.01.2020 заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав викладених поясненнях на апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 - без змін.

27.01.2020 в судове засідання не з`явився представники позивача, третьої особи-1 та третьої особи-4, які повідомлялися про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач, третя особа-1 та третя особа-4 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що їх явка обов`язковою не визнавалась, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду судового рішення за наявними матеріалами справи у присутності представників відповідача (скаржника), третьої особи-2 та третьої особи-3.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.02.2008 між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є третя особа-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" було укладено Кредитний договір № 49.8.2/01/2008-ВКЛ (надалі - Кредитний договір) (а.с. 19-22, т. 1).

У відповідності до п. 1.1. Кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 300 000 000,00 грн з повною/частковою конвертацією у долари США та Євро, а позичальник зобов`язується повернути кредити на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктами 2.1. - 2.4. Кредитного договору визначено, що банк надає позичальнику кредити на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та плановості наданих грошових коштів. Кредити надаються для фінансування поточної господарської діяльності, в тому числі, покриття витрат, пов`язаних з реалізацією проекту будівництва багатоповерхового офісно-гаражного комплексу за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20. Датою надання кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичковий рахунок /позичкові рахунки/, відкритий /відкриті/ банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданим згідно з цим Договором. Суми кредитів у день їх надання спрямовуються банком позичкового рахунку: - на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку для розрахунків відповідно до цілей, вказаних у пункті 2.2. цього Договору; - на поточні рахунки позичальника, які будуть відкриті у ВАТ "Кредитпромбанк" в доларах США та Євро для конвертації (часткової конвертації) у національну валюту України і зарахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 позичальника у банку для розрахунків відповідно до цілей, вказаних у пункті 2.2 цього Договору.

Згідно п. 2.5. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі: 15% річних за кредитами в національній валюті; - 12% річних за кредитами в доларах США; - 10% річних за кредитами в Євро; При невиконанні позичальником умов, передбачених п. 3.4.10. цього Договору, банк має право встановити процентну ставку за кредитами у розмірі: 18% річних за кредитами в національній валюті; - 15% річних за кредитами в доларах США; - 13% річних за кредитами в Євро.

Відповідно до п.п. 2.6.2. - 2.6.4. Кредитного договору процент за користування кредитами нараховуються 20-го числа кожного місяця, в останній робочий день місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами та в день повного погашення заборгованості за кредитами, дата якого встановлена у пункті 3.4.4. цього Договору, виходячи із суми заборгованості на позичковому рахунку /позичкових рахунках/, відкритому /відкритих/ банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим Договором, та процентної ставки, визначеної у пункті 2.5. цього Договору. Якщо 25-те число припадає на вихідний або святковий день нарахування процентів здійснюється наступного робочого дня за вихідним (святковим) днем. У разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредитам у строк, встановлений у пункті 3.4.4. цього Договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 3.4.4. цього Договору, в подальшому процентами за користування кредитами не нараховуються. При розрахунку суми процентів береться: - фактична кількість календарних днів користування кредитами у розрахунковому періоді та фактична кількість днів у поточному році, в разі надання кредитів у національній валюті; - фактична кількість календарних днів користування кредитами у розрахунковому періоді та 360 днів у році, в разі надання кредитів в доларах США та Євро. При погашенні заборгованості перед банком за кредитами, процентами за користування ними та комісією, встановленою у пункті 2.5. цього Договору, кошти позичальника спрямовуються в першу чергу для оплати простроченої заборгованості за нарахованими процентами комісією та кредитами, а потім на погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами та кредитами. В останню чергу сплачується пеня, розмір якої визначається відповідно до пункту 3.4.8. цього Договору.

За змістом п. 3.1.6. Кредитного договору два рази на рік (з 01 березня та з 01 вересня) банк має право змінювати розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. У цьому випадку банк письмово інформує позичальника про зміни умов цього Договору рекомендованим листом не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня введення в дію нових умов. У разі згоди позичальника на зміни умов цього Договору, оформлюється додаткова угода до цього Договору, яку підписують обидві сторони. Додаткова угода укладається у двох примірниках, по одному примірнику кожній стороні. У разі незгоди позичальника із запропонованими умовами, позичальник зобов`язаний повністю повернути загальну суму заборгованості за кредитами, а також сплатити нараховані проценти, можливі пені та штрафи, передбачені цим Договором, протягом 10 робочих днів з дати відправки банком листа.

Так, розділом 3.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний: сплачувати банку нараховані проценти за кредитами 25-го числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами та в день повного погашення заборгованості за кредитами, встановлений у пункті 3.4.4. цього Договору. Проценти сплачуються з поточного рахунку позичальника; повністю погасити заборгованість за кредитами 10 лютого 2015 року; у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами, комісіями та/або процентами сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами.

Пунктом 5.1. Кредитного договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником кредитів та процентів за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було підписано низку Додаткових договорів №№ 1-57 до Кредитного договору за період з 06.06.2008 по 25.09.2013.

Так, відповідно до Додаткового договору № 25 від 01.06.2011 сторонами встановлено, починаючи з 01 червня 2011 року, процентну ставку за користування кредитними коштами, наданими згідно з умовами Кредитного договору, в розмірі 13,5% річних, в зв`язку з чим п. 2.5. Кредитного договору викладено наступним чином: Процентна ставка за користування кредитами з 01 червня 2011 року встановлюється: 13,5% річних за кредитами в національній валюті; - 17% річних за кредитами в доларах США; - 17% річних за кредитами в Євро; При невиконанні позичальником умов, передбачених п. 3.4.10. цього Договору, банк має право встановити процентну ставку за кредитами: 15,5% річних за кредитами в національній валюті; - 19% річних за кредитами в доларах США; - 19% річних за кредитами в Євро.

Згідно з п. 1. Додаткової угоди № 42 від 05.12.2012 до Кредитного договору сторони дійшли згоди про встановлення наступного графіку сплати процентів, нарахованих за період з 20.01.2009 по 07.01.2013 за кредитом, наданим згідно Кредитного договору: - грудень 2012 - не менше 2 000,00 грн, - 08 січня 2013 - залишок заборгованості за нарахованими процентами.

Відповідно до Додаткового договору № 50 від 17.04.2013 до Кредитного договору надання кредитних коштів здійснювати для оплати цінних паперів (облігацій, емітованих ТОВ "Классік-Ассістанс" (код 32377407) по договору ТОВ "Классік-Ассістанс". Перенести суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами згідно Кредитного договору з груп рахунків № 2069 на групи рахунків № 2068.

Додатковим договором № 55 від 26.07.2013 до Кредитного договору сторони п. 2.10. виклали наступним чином: Кредити за цим Договором надаються у сумах, що не перевищують 269 258 019,41 грн. Надання кредитів в розмірі, що перевищує 269 258 019,41 грн здійснюється після прийняття такого рішення відповідним колегіальним органом ПАТ "Кредитпромбанк".

Згідно з Додатковим Договором № 57 від 25.09.2013 до Кредитного договору сторони продовжили строк дії Кредитного договору до 25.10.2013 та виклали п. 3.4.4. наступним чином: повністю погасити заборгованість за кредитами 25.10.2013 зі свого поточного рахунку. Сторони дійшли згоди про встановлення строку сплати процентів, нарахованих за період з 20.01.2009 по 24.10.2013 за кредитом, наданим згідно Кредитного договору - 25.10.2013.

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником якого є позивач) (покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги (надалі - Договір купівлі-продажу прав вимоги) (а.с. 117-119, т.1).

Пунктом 2.1. Договору купівлі-продажу прав вимоги визначено, що продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до п. 2.3. Договору купівлі-продажу прав вимоги, права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення) та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

В якості додатку до цього Договору додається перелік договорів та купівельна ціна за право вимоги, визначений як Додаток №1. (п. 7.5. Договору купівлі-продажу прав вимоги).

У відповідності до акту приймання-передачі прав вимоги від 29.11.2013 до Договору купівлі-продажу прав вимоги сторони домовились про наступне: згідно п. 2.3. Договору (Купівля-продаж) продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, згідно додатку до Договору в редакції, яка викладена в Додатковому договорі.

Зі змісту додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги сторони погодили реквізити позичальників, номери кредитних договорів, основну непогашену суму кредиту, суму нарахованих але не сплачених процентів фактичний розмір невиконання грошового зобов`язання та купівельну ціну. Так, зокрема, однією з рядків цієї таблиці зазначено відповідача, номер Кредитного договору та вказано, що станом на день укладення цього Договору купівлі-продажу прав вимоги за відповідачем рахується заборгованість по основному кредиту та процентам в розмірі 0,00 грн.

В період з 24.10.2013 по 27.06.2014 між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем було підписано Додаткові договори №№ 58-65 до Кредитного договору.

Додатковим договором № 58 від 24.10.2013 до Кредитного договору сторони погодили п. 2.4. викласти наступним чином: видача кредитних коштів здійснюється з позичкового рахунку № НОМЕР_2 в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, на поточний рахунок позичальника в гривні № НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, для розрахунків відповідно до цілей, вказаних в п. 2.2. цього Договору, згідно письмових заяв позичальника, протягом 2 робочих днів з дня отримання письмової заяви позичальника.

Додатковим договором № 62 від 15.04.2014 до Кредитного договору сторони п. 2.10. виклали наступним чином: Кредити за цим Договором надаються у сумах, що не перевищують: - до 17 квітня 2014 року (включно) 271 068 199,96 грн. Надання кредитів в розмірі, що перевищує 271 068 199,96 грн здійснюється після прийняття такого рішення відповідним колегіальним органом банку; - з 18 квітня 2014 року (включно) 271 526 871,19 грн. Надання кредитів в розмірі, що перевищує 271 526 871,19 грн здійснюється після прийняття такого рішення відповідним колегіальним органом банку.

Згідно Додаткової угоди № 65 від 27.06.2014, пункт 3.4.4. Кредитного договору сторони виклали в наступній редакції: повністю погасити заборгованість за кредитами 06 серпня 2014 року. У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.8. договору, на суму простроченого платежу. Сторони дійшли згоди, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредитування на рахунок № НОМЕР_4 в АТ "Дельта банк", МФО 380236, в такому порядку: - до 30.07.2014 року включно - в сумі 1 000,00 грн; - проценти нараховані та несплачені за період з 11.02.2008 року до 31.07.2014 року включно та проценти нараховані за період з 01.08.2014 року по дату погашення заборгованості сплачуються - до 06.08.2014 року включно.

Разом з тим, 11.02.2008 між ВАТ "Кредитпромбанк" (іпотеко держатель) та ТОВ "Классік-Ассістанс" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, ТОВ "Український фінансовий альянс" - боржник.

Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору, у забезпечення зобов`язань іпотекодавця та боржника перед іпотекождержателем, зокрема, за Кредитними договором № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008 надає іпотекодержателю в іпотеку майно.

Пунктом 1.3.1. Іпотечного договору від 11.02.2008 визначено, що істотні умови Кредитного договору: розмір основного зобов`язання - 300 000 000,00 грн; термін повернення кредитних коштів - до 10 лютого 2015 року включно.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору основним забезпеченням кредитів, сплати процентів, комісій та пені є майнове поручительство ТОВ "Классік-Ассістанс" з іпотекою майнових прав на нерухомість, будівництво якої незавершене згідно з іпотечним договором № 49.12/05/І105/08 від 11.08.2008.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 у справі № 910/6642/16, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 та Постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2017 Іпотечний договір № 49.12/05/І105/08 від 11.02.2008 визнано недійсним.

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" направлялись товариству з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" листи № 10429/КРМ/4 від 10.10.2013 та № 2/01-17/10600 від 11.10.2013 як повідомлення про відступлення.

02.03.2015 Постановою Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" віднесено банк до категорії неплатоспроможних, визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 30.10.2014 № 692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних".

02.03.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015 № 150 прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" № 51, на підставі якого з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" від 08.04.2015 №71 до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 внесено зміни, відповідно до яких тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" від 03.08.2015 №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно.

Як зазначає публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", що за період з 27.09.2013 по 25.03.2015 останнім було видано кредитні кошти відповідачу на загальну суму 271 368 199,96 грн та нараховано відсотки по ним, які відповідачем повернуто банку не було.

Також позивач вказує на те, що за період з 27.09.2013 по 25.03.2015 за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем, яка становить 572 504 337,83 грн та складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом - 271 368 199,96 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 35 909 819,34 грн; суми заборгованості за відсотками (прострочена) - 227 602 843,54 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 30 118 403,68 грн; 3% річних від суми простроченого кредиту - 4 081 675,12 грн; 3% річних від суми прострочених відсотків - 3 423 396,19 грн.

Як вбачається зі змісту Кредитного договору, він містить всі необхідні суттєві умови, передбачені законом: форму, порядок надання кредиту, проценти за користування кредитом, графік погашення кредитних платежів та процентів, права, обов`язки та відповідальність сторін, інші умови, що узгоджується з вимогами ст. 345 Господарського кодексу України, ст. 1054 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до § 1 глави 71 Цивільного кодексу України, а саме ст. 1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як зазначалося вище, 11.02.2008 між відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є третя особа-1) (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" (позичальником) було укладено Кредитний договір № 49.8.2/01/2008-ВКЛ, за умовами п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 300 000 000 грн з повною/частковою конвертацією у долари США та Євро, а позичальник зобов`язується повернути кредити на умовах, передбачених цим Договором.

В подальшому сторонами було підписано Додаткові договори №№ 1-57 до Кредитного договору за період з 06.06.2008 по 25.09.2013, якими, зокрема, змінювались процентні ставки по кредиту, встановлювались графіки сплати процентів, змінювались цілі надання кредитних коштів, вносились зміни до сум кредитів, а також, сторонами продовжувався строк дії Кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що листом ПАТ "Кредитпромбанк" № 16/53.4-18868-08_2 від 02.01.2013 повідомляє ТОВ "Классік-Ассістанс" та ТОВ "Український фінансовий альянс", що фінансування проекту будівництва (кредитні кошти за Кредитним договором, в першій редакції, надавались відповідачу для фінансування та реалізації проекту будівництва) було припинено банком ще в 2008 році (а.с. 42, т. 2).

Проте, Додатковим договором № 50 від 17.04.2013 до Кредитного договору сторони погодили надання кредитних коштів не під фінансування проекту будівництва, а для оплати цінних паперів (облігації, емітованих ТОВ "Классік-Ассістанс" по договору ТОВ "Классік-Ассістанс", у зв`язку з чим перенесено кредит з груп рахунків № 2069 на групи рахунків № 2068 (а.с. 85, т. 1).

Також, Додатковим договором № 58 від 24.10.2013 до Кредитного договору, сторонами погоджено, що банк надає кредитні кошти для цілей фінансування поточної господарської діяльності.

Вищевказаний Додатковий договір не визнано недійсним, сторонами підписаний в добровільному порядку, а тому твердження відповідача є не обґрунтованими, стосовно того, що в 2008 році наступило прострочення кредитора та відповідач має право не сплачувати банку відсотки за грошовим зобов`язаннями, оскільки це суперечить наявним в матеріалах справи доказам, а саме тим обставинам, що банк продовжував здійснювати кредитування відповідача (в підтвердження цього в матеріалах справи містяться меморіальні ордери, виписки банку в спірний період).

Частиною 1 статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами статті 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, 27.09.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (правонаступником якого є позивач) (покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з п. 2.1. якого продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги від 29.11.2013 до Договору купівлі-продажу прав вимоги сторони домовились про наступне: згідно п. 2.3. Договору (Купівля-продаж) продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, згідно додатку до Договору в редакції, яка викладена в Додатковому договорі.

Зі змісту Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги вбачається, що сторони погодили реквізити позичальників, номери кредитних договорів, основну непогашену суму кредиту, суму нарахованих але не сплачених процентів фактичний розмір невиконання грошового зобов`язання та купівельну ціну. Так, зокрема, однією з строк цієї таблиці зазначено відповідача, номер Кредитного договору та вказано, що станом на день укладення цього Договору купівлі-продажу прав вимоги за відповідачем рахується заборгованість по основному кредиту та процентам в розмірі 0,00 грн.

Отже, з урахуванням положень Договору купівлі-продажу прав вимоги від третьої особи-1 до позивача перейшли права та обов`язки за Кредитним договором.

Крім того, між відповідачем та позивачем укладались додаткові договори до Кредитного договору, якими змінювались строки повернення кредиту, відсотки, а також, відповідачем неодноразово визнано позовні вимоги на суму 1 228 000,00 грн.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, позивачем направлялись відповідачу листи № 10429/КРМ/4 від 10.10.2013 та № 2/01-17/10600 від 11.10.2013 як повідомлення про відступлення.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК Країни боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Приписами статті 519 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим, відповідач був обізнаний про перехід від ПАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги за Кредитним договором, оскільки в подальшому, за період з 24.10.2013 по 27.06.2014 між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем було підписано Додаткові договори №№ 58-65 до Кредитного договору.

За змістом Додаткового договору №58 від 24.10.2013 до Кредитного договору вбачається, що сторони погодили п. 2.4. викласти наступним чином: видача кредитних коштів здійснюється з позичкового рахунку № НОМЕР_2 в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, на поточний рахунок позичальника в гривні № НОМЕР_3 , відкритий в АТ "Дельта Банк", МФО 380236, для розрахунків відповідно до цілей, вказаних в п. 2.2. цього Договору, згідно письмових заяв позичальника, протягом 2 робочих днів з дня отримання письмової заяви позичальника.

Додатковим договором № 62 від 15.04.2014 до Кредитного договору сторони виклали п. 2.10. наступним чином: Кредити за цим Договором надаються у сумах, що не перевищують: - до 17 квітня 2014 року (включно) 271 068 199,96 грн. Надання кредитів в розмірі, що перевищує 271 068 199,96 грн здійснюється після прийняття такого рішення відповідним колегіальним органом банку; - з 18 квітня 2014 року (включно) 271 526 871,19 грн. Надання кредитів в розмірі, що перевищує 271 526 871,19 грн здійснюється після прийняття такого рішення відповідним колегіальним органом банку.

Згідно Додаткової угоди № 65 від 27.06.2014 сторони виклали п. 3.4.4. Кредитного договору в наступній редакції: повністю погасити заборгованість за кредитами 06 серпня 2014 року. У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.8. договору, на суму простроченого платежу. Сторони дійшли згоди, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредитування на рахунок № НОМЕР_4 в АТ "Дельта банк", МФО 380236, в такому порядку: - до 30.07.2014 включно - в сумі 1 000,00 грн; - проценти нараховані та несплачені за період з 11.02.2008 до 31.07.2014 включно та проценти нараховані за період з 01.08.2014 по дату погашення заборгованості сплачуються - до 06.08.2014 включно.

Як вбачається з меморіальних ордерів та виписок банку, які містяться в матеріалах справи, за період з 27.09.2013 по 25.03.2015 ПАТ "Дельта Банк" видавались відповідачу кредитні кошти згідно умов Кредитного договору.

Проте, відповідач зазначає, що у виписках банку та меморіальних ордерах, за спірний період, вказано "надання кредиту згідно Кредитного договору від 12.02.2008 року", а тому у відповідача відсутній обов`язок з повернення цих коштів саме по Кредитному договору від 11.02.2008.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лист ПАТ "Кредитпромбанк" № 1954/51-9942-01 від 23.06.2017, в якому останній зазначає, що згідно умов Кредитного договору № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008 банком були відкриті, зокрема, рахунки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , НОМЕР_8.

Згідно з п. 2.3. Кредитного договору датою надання кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичковий рахунок, відкритий банком для обліку заборгованості.

Так, 12.02.2008 банком було здійснено першу видачу грошових коштів за Кредитним договором. Станом на 11.02.2008 в банку існували технічні особливості програмного забезпечення, що використовувалось для обліку заборгованостей за відновлювальними кредитними лініями з повною/частковою конвертацією у долари США та Євро. До операційної системи банку, для обліку заборгованості за Кредитним договором від 11.02.2008, у зв`язку з тим, що банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію з повною/частковою конвертацією у долари США та Євро, було внесено інформацію про "генеральний договір", з інформаційними полями: номер договору "49.8.2/01/2008-ВКЛ."; від - "11/02/2008" та інформацію про "транш", з інформаційними полями: номер договору - "49.8.2/01/2008-ВКЛ."; від - "12/02/2008", тобто в інформації про "транш" фігурує дата першої видачі грошових коштів за Кредитним договором від 11.02.2008. Програмне забезпечення, що використовується банком, під час формування виписок та платіжних документів (меморіальних ордерів), використовує інформацію про "транш". Таким чином у виписках та меморіальних ордерах по вказаних рахунках, які відкриті для обліку заборгованості за Кредитним договором від 11.02.2008 фігурує дата "12/02/2008" та номер договору " 49.8.2/01/2008-ВКЛ." (а. с. 13, т. 4).

Таким чином, з огляду на викладене, наявні в справі меморіальні ордери та виписки банку підтверджують видачу ПАТ "Кредитпромбанк" (в період до 26.09.2013 включно) та ПАТ "Дельта Банк" (в період з 28.09.2013) відповідачу кредитних коштів саме за Кредитним договором № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008.

Як зазначено вище, 11.02.2008 між ВАТ "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Классік-Ассістанс" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір (надалі - Іпотечний договір), ТОВ "Український фінансовий альянс" - боржник, згідно з п. 1.1. якого у забезпечення зобов`язань іпотекодавця та боржника перед іпотекождержателем, зокрема, за Кредитними договором № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008 надає іпотекодержателю в іпотеку майно.

Пунктом 4.1. Кредитного договору визначено, що основним забезпеченням кредитів, сплати процентів, комісій та пені є майнове поручительство ТОВ "Классік-Ассістанс" з іпотекою майнових прав на нерухомість, будівництво якої незавершене згідно з іпотечним договором № 49.12/05/І105/08 від 11.08.2008.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 в справі № 910/6642/16, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 та Постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2017 Іпотечний договір № 49.12/05/І105/08 від 11.02.2008 визнано недійсним.

02.03.2015 Постановою Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" віднесено банк до категорії неплатоспроможних, визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних".

02.03.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015 № 150 прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" № 51, на підставі якого з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" від 08.04.2015 № 71 до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 внесено зміни, відповідно до яких тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" від 03.08.2015 № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно.

Так, відповідач вказує на те, що листом від 06.11.2015 №1-11/15 останній подав уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирову В.В. заяву щодо визнання кредиторських вимог, відповідно до якої просив визнати грошові вимоги ТОВ "Український фінансовий альянс" до ПАТ "Дельта Банк" на суму 281 000 000,00 грн, надавши разом із заявою підтвердження наявності відповідних вимог до ПАТ "Дельта Банк". Разом з тим, на даний час відповідачем не здійснено належним чином зарахування зустрічних однорідних вимог. Обмеження, встановлені п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на зобов`язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог у разі якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами. Відповідач став кредитором позивача ще до початку процедури ліквідації, а тому, на вказану суму зобов`язання мають бути припинені.

Також, із пояснень відповідача вбачається, що на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 1-В/15-ДБ від 10.08.2015 укладеного між ТОВ "Классік-Ассітанс" та відповідачем, ТОВ "Классік-Ассістанс" відступило на користь відповідача права вимоги на суму 295 289 333,33 грн.

Частинами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. (ч. 1 та ч. 5 ст. 36 вказаного Закону України).

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" "з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається;

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов`язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов`язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

- за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

- кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов`язаними з банком особами.".

Проте, в реєстрі акцептованих кредиторів ТОВ "Український альянс" відсутнє (лист ПАТ "Дельта Банк" №1824 від 06.03.2018), а тому, на момент укладення Договору № 1-В/15-ДБ від 10.08.2015 у ТОВ "Классік-Ассістанс" було відсутнє право вимоги належного виконання грошових зобов`язань ПАТ "Дельта Банк" на суму 281 000 000,00 грн, і таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог, в даному випадку, є неможливим.

Як зазначає позивач, за період з 27.09.2013 по 25.03.2015 останнім було видано відповідачу кредитні кошти на загальну суму 271 368 199,96 грн та нараховано відсотки по ним 227 602 843,54 грн, які відповідачем повернуто банку не було.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 у справі № 910/20186/15 призначено судову економічну експертизу для правильного вирішення спору в даній справі та встановлення розміру заборгованості відповідача.

На виконання вказаної ухвали, Господарським судом міста Києва отримано Висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 11005/18515/16-45 від 03.03.2017.

Як вбачається з викладених у вказаному висновку відповідей експерта, заявлений позивачем розмір заборгованості відповідача станом на 29.11.2013 перед позивачем за Кредитним договором документально підтвердити або спростувати не видається за можливе, оскільки надані на дослідження документи містять суперечливі дані щодо дати (11.02.2008 та 12.02.2008).

Разом з тим, питання щодо дати Кредитного договору було досліджено та встановлено, що наявні в справі меморіальні ордери та виписки банку підтверджують видачу ПАТ "Кредитпромбанк" (в період до 26.09.2013 включно) та ПАТ "Дельта Банк" (в період з 28.09.2013) відповідачу кредитних коштів саме за Кредитним договором № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 у справі № 910/20186/15 призначено додаткову судову економічну експертизу, задля необхідності визначення розміру заборгованості відповідача по Кредитному договору із встановленням виявлених розбіжностей.

Так, на виконання вказаної ухвали Господарським судом міста Києва отримано Висновок експертів за результатами проведення додаткової комісійної судово-економічної експертизи № 16309/16310/17-45 від 19.12.2017.

Згідно викладених у вказаному висновку відповідей експертів, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.06.2015 складає 572 504 189,43 грн, з яких: основний борг - 271 368 199,96 грн; відсотки за користування кредитними коштами - 227 602 714,20 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 35 909 819,34 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 30 118 386,56 грн; сума 3% річних від суми простроченого кредиту - 4 081 675,12 грн; сума 3% річних від суми прострочених відсотків - 3 423 394,25 грн.

З урахуванням встановлених обставин та викладених норм, обґрунтованою заборгованістю відповідача перед позивачем є основний борг по кредиту в розмірі 271 368 199,96 грн, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 227 602 714,20 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 35 909 819,34 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 30 118 386,56 грн, сума 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 4 081 675,12 грн; сума 3% річних від суми прострочених відсотків в розмірі 3 423 394,25 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 35 909 819,34 грн, пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 30 118 403,68 грн, 3% річних від суми простроченого кредиту - 4 081 675,12 грн та 3% річних від суми прострочених відсотків - 3 423 396,19 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до приписів статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

За змістом ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Положеннями статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 3.4.8. Кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами, комісіями та/або процентами сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами.

Приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Додатковим договором № 65 від 27.06.2014 до Кредитного договору сторони узгодили, що відповідач має погасити заборгованість за кредитом до 06.08.2014.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором повинен був бути виконаний до 06.08.2014, то строк позовної давності в один рік сплив 06.08.2015.

Як вбачається з відмітки Господарського суду міста Києва на титульній сторінці позовної заяви, позивач звернувся до суду 05.08.2015, тобто в строк передбачений вказаною нормою.

Крім того, відповідно до наявного в справі розрахунку пені, нарахування відбувається в межах шести місяців, як це передбачено нормами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, розрахунок сум пені та 3% відсотків, наведений позивачем в позовній заяві є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам закону.

Отже, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі, прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягненню з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 271 368 199,96 грн, суми відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 227 602 714,20 грн, суми пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 35 909 819,34 грн, суми пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 30 118 386,56 грн та суми 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 4 081 675,12 грн.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

Між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та «Український фінансовий альянс» було укладено Кредитний договір № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008, що не заперечується позивачем та відповідачем.

Крім того, додаткові угоди до Кредитного договору № 49.8.2/01/2008-ВКЛ від 11.02.2008, підтверджують визнання між сторонами існування лише одного Кредитного договору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що банк видав кредитні кошти відповідачу 12.02.2008, вказане підтверджується меморіальними ордерами та виписками з рахунку боржника. У зв`язку з тим, що кошти за Кредитним договором були видані позичальнику не в день підписання договору (11.02.2008), а 12.02.2008 то у програмному забезпеченні банку зазначається фактична дата видачі кредитних коштів в графі «дата кредитного договору» і відповідно зазначена в Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимог від 27.09.2013.

Інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва при ухваленні оскаржуваного рішення правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до приписів статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український фінансовий альянс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/20186/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/20186/15 повернути до Господарського суду міста Києва

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 05.02.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

М.Л. Яковлєв