Справа №909/71/20
УХВАЛА

03.02.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт" від 23.01.2020 (вх.№1707/20 від 29.01.2019)

вул.Гетьмана Мазепи,164 В, м.Івано-Франківськ, 76026

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

вул.Іоанна Павла ІІ,20, м.Київ,01042

про стягнення грошових коштів в сумі 542 052 грн 44 коп

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ: товариство з обмеженою відповідальністю "Електросвіт" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення грошових коштів за поставлений товар в сумі 542 052 грн 44 коп, з яких: 526 526 грн 63 коп. сума основного боргу, 12 185 грн 84 коп. - 3% річних, 3339 грн 97 коп. інфляційні втрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що позовна заява подана із порушенням правил територіальної підсудності з огляду на таке.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в статтях 27-30 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.02.2020, місцезнаходження юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (відповідача) зазначено: вул. Іоанна Павла ІІ, буд.20, Печерський район, м.Київ,01042.

Отже, спір за своєю територіальною юрисдикцією підсудний Господарському суду м.Києва.

Позивач у позовній заяві зазначив, що пред`являє позов до Господарського суду Івано-Франківської області за місцем виконання договору (п. 3.2 додатку до Договору) та відповідно до положень ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до п. 6.1,6.2 договору від 18.03.2019, що був укладений між сторонами, у випадку виникнення спорів і розбіжностей по даному договору чи у зв"язку з ним, Сторони намагатимуться врегулювати їх шляхом взаємних переговорів і консультацій. У випадку неможливості врегулювання спорів та розбіжностей по даному договору чи в зв"язку з ним, згідно з п.6.1, вони підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення у Господарський суд, який знаходиться по місцю знаходження відповідача.

Згідно з п.3.2 додатку до договору №1803-1/19 від 18.03.2019, яким врегульовано умови поставки (Інкотермс 2010) DDP, є: с.Саджава, Богородчанського району, Івано-Фраківська область.

Умови поставки DDP (абревіатура від англійського Delivered Duty Paid, в перекладі - «поставка з оплатою мита») покладають на продавця максимальні обов`язки. Згідно міжнародних правил, продавець повинен надати в зазначений в договорі місце готовий до розвантаження товар, який вже пройшов митне очищення (як експортну, так і імпортну).

Водночас, судом встановлено, що предметом спору є вимога про стягнення коштів за поставлений товар, а не спір про фактичну поставку за договором, тому місцем виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки щодо оплати прийнятого товару є місце державної реєстрації та здійснення господарської діяльності відповідача за адресою: вул. Іоанна Павла ІІ, буд.20, Печерський район, м.Київ,01042.

Отже, посилання позивача на ч. 5 ст. 29 ГПК України та п. 3.2 додатку до договору є безпідставними, оскільки місце виконання договору відповідачем (оплата товару) з урахуванням п.2.2 додатку до договору, не пов`язано з місцем отримання товару та здійснюється за місцем ведення господарської діяльності останнього.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судом встановлено, що розгляд даного спору не відноситься до територіальної та виключної юрисдикції Господарського суду Івано-Франківської області, з огляду на що справу №909/71/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт" звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення грошових коштів за поставлений товар в сумі 542 052 грн 44 коп. належить передати для розгляду за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ГПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, справу № 909/71/20 слід направити за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 29, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

справу №909/71/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення грошових коштів за поставлений товар в сумі 542 052 грн 44 коп передати для розгляду за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва (вул. Богдана Хмельницького, 44Б, м.Київ, Київська обл., 01030).

Справу №909/71/20 направити за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 03.02.2020.

Суддя О.В. Рочняк