ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Справа № 902/822/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 03 грудня 2019 року, повне рішення складено 09.12.2019 року

у справі № 902/822/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до: Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Могилів-Подільської міської ради

про стягнення 69 024,49 грн.

В жовтні 2019 Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулось до господарського суду Вінницької області із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради про стягнення 69 024,49 грн боргу по компенсації витрат на надання послуг зв`язку на пільгових умовах.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ним за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 було надано послуги зв`язку пільговим категоріям населення у м. Могилів-Подільський, вартість яких підлягає відшкодуванню на загальну суму 69 024,49 грн, які відповідачем не відшкодовані.

Протокольною ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.11.2019, місцевий господарський суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Могилів-Подільську міську раду.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 у справі № 902/822/19, позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Могилів-Подільської міської ради про стягнення 69 024,49 грн задоволено повністю.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 69 024,49 грн - боргу, 1 921,00 грн - витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в силу законодавчих приписів зобов`язаний відшкодувати за рахунок видатків з місцевого бюджету витрати, понесені позивачем внаслідок надання послуг зв`язку пільговим категоріям населення на підставі складених позивачем та наданих відповідачу розрахунків за формою 2-пільга. Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування понесених позивачем витрат та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов`язання.

Відповідач Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 у справі № 902/822/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- в силу юридичної неможливості та обставин, які не залежали від відповідача, і настання яких відповідач не міг і не повинен був передбачити, витрати позивача по наданню послуг зв`язку на пільговій основі відповідачем не відшкодовувались;

- в Законі України «Про державний бюджет України на 2019 рік» не затверджено видатків за субвенцією на надання пільг з послуг зв`язку, а відповідно розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань. Відповідач не мав законних підстав і не укладав договору з позивачем на відшкодування витрат по пільгам відповідним категоріям громадян, а тому відшкодування витрат за надані пільги і субсидії має здійснюватися з дня, виникнення договірних зобов`язань, які визначено умовами договору, як початок здійснення нарахування пільг;

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» відшкодування пільг відбувається на підставі актів звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами-надавачами послуг, проте в 2019 році, задля уникнення спірних питань жодного акту звіряння відповідача з позивачем не було підписано;

- відповідач є виконавцем розпоряджень по відшкодуванню витрат на пільги на оплату комунальних послуг. Таким чином, відповідач, як виконавець розпоряджень, в компетенцію якого не входить формування видатків Державного бюджету України, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Таким чином, скаржник вважає, що Господарським судом Вінницької області при прийнятті рішення не в повній мірі досліджено обставини справи, які мають важливе значення для вирішення даного спору, тому просить оскаржуване рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.1 ст.247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з частиною 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2020, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 у справі № 902/822/19; розгляд апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради ухвалено здійснювати без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

28.01.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ «Укртелеком» надійшов відзив (вих.№ 08-5 від 23.01.2020), в якому позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та законного висновку, що відсутність коштів у відповідача не є достатньою підставою для відхилення позовних вимог. Просить, рішення господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 - залишити без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п. 2.2.1 Статуту ПАТ «Укртелеком», предметом діяльності товариства, зокрема, є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжміського, міжнародного та рухомого (мобільного) зв`язку та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг /а.с. 61/.

Вказані послуги на території Вінницької області надаються Вінницькою філією ПАТ «Укртелеком», основним видом діяльності якого є діяльність у сфері проводового електрозв`язку, що підтверджується Витягом з ЄДРПОУ /а.с. 64/.

У період з 01 січня по 31 липня 2019 позивачем надано послуги зв`язку споживачам, які проживають на території м. Могилів-Подільський Вінницької області та які згідно із нормами чинного законодавства належать до пільгових категорій громадян, що підтверджується наявними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з січень-липень 2019 за формою № 2 /а.с. 14-34/.

Позивачем на адресу відповідача надіслано ряд листів, а саме: № 58-194-37 від 07.02.2019, № 58-255-37 від 05.03.2019, № 58-367-37 від 05.04.2019, № 58-540-37 від 06.05.2019, 3 58-661-37 від 06.06.2019, № 58-736-37 від 05.07.2019, № 58-830-37 від 06.08.2019, в яких зазначено про надання відповідачу розрахунків з відповідним пакетом документів (акти звірок за формою « 3-пільга», списки абонентів за формою « 2-пільга») по компенсації за пільгове надання телекомунікаційних послуг за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року /а.с. 42-48/.

Враховуючи, що заборгованість з оплати компенсації витрат позивача на надання послуг зв`язку пільговим категоріям споживачів за січень-липень 2019 року відповідачем не погашалась, ПАТ «Укртелеком» звернулось до Господарського суду Вінницької області із даним позовом про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради заборгованості в розмірі 69 024,49 грн.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Надання окремим категоріям громадян України пільг з оплати телекомунікаційних послуг (зокрема послуг зв`язку) передбачено кількома законами, в тому числі: п. 19 ч. 1 статті 12, п. 10 ч. 1 статті 13, п. 18 ч. 1 статті 14, п. 20 ч. 1 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; п. 18 статті 6-1, п. 10 статті 6-2, п. 7 статті 6-3, п. 19 статті 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; п. 11 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п. 6 ч. 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»; п. 4 ч. 3 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

У відповідності до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Закон України «Про телекомунікації» та Правила від 11.04.2012 № 295 не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Вказані вище положення законодавства є нормами прямої дії та закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян а саме: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян та безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг оператору телекомунікацій, який надає вказані послуги.

З огляду на викладене, враховуючи, що зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від бажання сторін, укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян є необов`язковим. Тому посилання апелянта на неукладення між сторонами договору на відшкодування витрат на послуги зв`язку пільговикам є безпідставним, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Механізм реалізації визначених законодавством України соціальних гарантій, зокрема отримання пільг з оплати послуг зв`язку, визначається Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117.

Відповідно до п. 3 Положення від 29.01.2003 № 117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (Уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації для Реєстру та забезпечують її.

На виконання п. 10 Положення від 29.01.2003 № 117, розрахунки за формою « 2-пільга» щомісячно надсилались позивачем на адресу відповідача, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та описами вкладень у цінні листи /а.с. 49-55/.

Відповідно до п. 11 Положення від 29.01.2003 № 117 та п. 2 Порядку від 04.03.2002 № 256, відповідач був зобов`язаний щомісяця звіряти інформацію, що міститься в реєстрі з отриманою від позивача інформацією, та здійснювати розрахунки з ним на підставі поданих позивачем щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 11 Положення від 29.01.2003 № 117 передбачено, що Уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає:

реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»;

акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга»;

3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга».

Пунктом 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих отримувачам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з п. 3 Порядку від 04.03.2002 № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (надалі - головні розпорядники коштів).

Відповідно до пункту 1 Положення про Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 24.10.2017 № 503, Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради є структурним підрозділом міської ради, який створений Могилів-Подільською міською радою на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на базі реорганізованого управління соціального захисту населення міської ради, відповідно до рішення 17 сесії міської ради VII скликання від 24.10.2017, з метою забезпечення впровадження норм загальнодержавної соціальної політики, соціального захисту населення міста та соціального забезпечення соціально-вразливих верств населення.

Основними завданнями Управління є, зокрема забезпечення призначення та виплати соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, надання населенню субсидій для відшкодування витрат житлово-комунальних послуг, тощо; розроблення та організація виконання комплексних програм поліпшення соціального обслуговування інвалідів, пенсіонерів, поодиноких непрацездатних громадян похилого віку та всебічне сприяння в отриманні ними соціального обслуговування та соціальних послуг за місцем їх проживання (п.п. 3.1.2, 3.1.4, п. 3 Положення про Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради).

Таким чином, до компетенції відповідача належить забезпечення реалізації на території міста Могилів-Подільський державної політики у сфері соціального захисту населення, і саме відповідач як головний розпорядник коштів на фінансування державних соціальних програм зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

Відповідно до п. 5 Порядку від 04.03.2002 № 256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів кожного місяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звірки розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що наступає за звітним - зокрема, щодо пільг з послуг зв`язку.

Відповідно до п. 6 Порядку від 04.03.2002 № 256, фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст Республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звірки, зазначених у пункті 5 цього Порядку, кожного місяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним - щодо пільг, зокрема, з послуг зв`язку.

Частиною 1 пункту 8 зазначеного Порядку передбачено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів у п`ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256 від 04.03.2002).

Таким чином, відповідач як розпорядник коштів на відшкодування вартості послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, зобов`язаний за рахунок видатків з місцевого бюджету здійснювати відшкодування позивачу як надавачу вказаних послуг понесених ним витрат внаслідок надання населенню м. Могилів-Подільський послуг зв`язку на пільгових умовах.

В порушення вимог Бюджетного кодексу України та Постанов Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, від 29.01.2003 № 117, відповідач не відшкодував позивачу вартість наданих послуг зв`язку пільговим категоріям населення, тому станом на 01.08.2019 заборгованість відповідача складає 69 024,49 грн.

Право позивача на отримання компенсації вартості послуг зв`язку, наданих ним своїм абонентам-пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Законом України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік» видатків на ці потреби не було передбачено, оскільки фінансові зобов`язання держави виникли не з наведеного Закону, а із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним в цьому законодавстві особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками, зокрема, телекомунікаційних послуг таким категоріям споживачів.

За приписами ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 ЦК України, встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Тобто ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказує на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі «Кечко проти України (заява № 63134/00)», Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду).

У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного Бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

З огляду на викладене, Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради зобов`язане здійснити розрахунки з ПАТ «Укртелеком» в особі Вінницької філії ПАТ «Укртелеком» на підставі поданих ним щомісячних розрахунків за формою « 2-пільга» щодо послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, у період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року, а зазначені апелянтом обставин щодо відсутності бюджетних призначень на відповідні видатки в 2019 році не є підставами для звільнення останнього від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання, оскільки певне право виникає у особи, а у держави - відповідне цьому праву фінансове зобов`язання, не із Закону України «Про Державний Бюджет України» та похідних від нього актів (бюджетний розпис, кошторис тощо), а з нормативно-правового акта, що регулює відносини між особою та державою у певній сфері суспільних відносин.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 927/291/17 та від 17.04.2018 у справі № 906/621/17.

За приписами ст.525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент ухвалення Господарським судом Вінницької області рішення від 03.12.2019 у справі № 902/822/19 витрати позивача з надання послуг зв`язку пільговим категоріям населення протягом січня-липня 2019 року в сумі 69 024,49 грн відшкодовані не були.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 69 024,49 грн невідшкодованої заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв`язку пільговим категоріям населення у період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Вінницької області від 03.12.2019 у справі № 902/822/19 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року у справі № 902/822/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року у справі № 902/822/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/822/19 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "06" лютого 2020 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.