ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05.02.2020 Справа №905/248/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В., за заявою про забезпечення позову Первинної організації профспілки працівників державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ, Донецька область, №б/н від 03.02.2020, -

без виклику сторін,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна організація профспілки працівників державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ, Донецька область, звернулась до Господарського суду Донецької області із заявою №б/н від 03.02.2020 про заборону Державному підприємству «Вугільна компанія «Краснолиманська» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації, а також будь-яким іншим особам, які виконують функції у сфері державної реєстрації в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», здійснювати будь-які дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 14.01.2020 №14 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до набрання законної сили рішення по справі.

Відповідачем зазначено Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ, Донецька область, третьою особою без самостійних вимог - Міністерство енергетики та захисту довкілля України, м.Київ.

Розглянувши означену заяву, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Статтею 138 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок подання заяви про забезпечення позову, відповідно до якого заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування та реквізити інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи (ч.2 ст.139 Господарського процесуального кодексу України).

Змістом приведених норм господарського процесуального законодавства, визначено засоби, що призначені гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомоги яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.

Розцінюючи забезпечення позову як сприяння виконанню рішення суду і гарантування можливості реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановлений ст.55 Конституції України, особою, яка може порушувати питання про вчинення процесуальних дій відповідно до ст.140 Господарського процесуального кодексу України (розгляд заяви про забезпечення позову), є позивач.

Виходячи з підстав для забезпечення позову, у вирішенні цього питання господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також ін. учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або не виконання рішення господарського суду у разі не вжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із прийняттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи викладені в заяві обставини про вжиття заходів щодо забезпечення позову заявник вказує, що 14.01.2020 Міністерством енергетики та захисту довкілля України видано наказ №14 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», яким затверджено Статут Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» у новій редакції та зобов`язано керівника останнього забезпечити державну реєстрацію цього Статуту. Положення Статуту у новій редакції виключають право участі трудового колективу в управлінні підприємством, що є грубим порушенням інтересів працівників та діючого законодавства України, а отже потребує судового захисту.

Посилається на приписи ст.245 Кодексу законів про працю України, ст.25 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.65 Господарського кодексу України.

Вказує, що необхідність забезпечення позову полягає в тому, що заявник, діючи в інтересах трудового колективу підприємства, категорично не погоджується зі змінами, які включено до нової редакції Статуту уповноваженим органом управління, без попереднього погодження з трудовим колективом підприємства та вважає, що державна реєстрація нової редакції Статуту призведе до суттєвого порушення прав працівників та норм чинного законодавства. Відповідно до наказу №14 керівник підприємства зобов`язаний провести державну реєстрацію запропонованої редакції Статуту. У разі невжиття заходів забезпечення позову та проведення такої реєстрації, відбудеться відсторонення колективу від управління підприємством, що є неприпустимим з огляду на норми діючого законодавства та, як наслідок, призведе до суттєвого порушення прав працівників.

У підтвердження викладеного суду представлено, у копіях: наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України №14 від 14.01.2020 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» із супровідним листом №26/1.7-19.3-1234 від 15.01.2020 на адресу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», Статут Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», у редакції наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України №14 від 14.01.2020 (нова редакція); Статут Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» у редакції, затвердженій наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №174 від 01.06.2011 (погоджено головою профспілкового комітету Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» протокол №56 від 18.05.2011, зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області 14.06.2011); витяг з Статуту Професійної спілки працівників вугільної промисловості України у редакції 2016; лист Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» №01/11-241/3 від 27.12.2019 на адресу Міністерства енергетики та захисту довкілля України, лист Профспілкового комітету Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» №1/01 від 06.01.2020 на адресу Міністерства енергетики та захисту довкілля України; виписка з протоколу №2 засідання розрахункової комісії звітньо-виборчої профсоюзної конференції трудового колективу ДП «ВК «Краснолиманська» від 31.05.2012 про обрання головою профкому Щепотіна В. І.

За змісту Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» у редакції, затвердженій наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №174 від 01.06.2011, слідує участь трудового колективу у затвердженні статуту підприємства, розпорядженні певним майном підприємства, розробленні рішень з соціально-економічних питань, що стосуються діяльності підприємства та його підрозділів, розподілі прибутку підприємства, щодо припинення діяльності підприємства, коли такі положення не вбачаються в новій редакції Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», затвердженій наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №14 від 14.01.2020. Одночасно, відносно нової редакції Статуту не міститься відомостей про її погодження трудовим колективом.

Згідно п.6.5 Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» у редакції, затвердженій наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №174 від 01.06.2011, повноваження трудового колективу підприємства реалізуються загальними зборами (конференцією) через профспілки та їх відповідні виборні органи.

Відповідно до положень Статуту Професійної спілки працівників вугільної промисловості України у редакції 2016, метою профспілки є здійснення представництва і захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, однією з головних завдань профспілки є консолідація і зміцнення профспілкової солідарності і захисту профспілкових прав, для досягнення статутної мети профспілка через свої виборні органи представляє і захищає права й членів профспілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», бере участь у розробці статуту підприємства, звертається з позовними заявами до суду щодо захисту прав.

Статтею 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено право профспілки здійснювати представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки представляють права та інтереси працівників у відносинах з роботодавцем в управлінні підприємствами, установами, організаціями, а також у ході приватизації об`єктів державної та комунальної власності, беруть участь у роботі комісій з приватизації представляють інтереси працівників підприємства-боржника в комітеті кредиторів у ході процедури банкрутства.

За приписом ст.65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу (ч.1); трудовий колектив підприємства становлять усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди) або інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. Повноваження трудового колективу щодо його участі в управлінні підприємством встановлюються статутом або іншими установчими документами відповідно до вимог цього Кодексу, законодавства про окремі види підприємств, закону про трудові колективи (ч.8), рішення з соціально-економічних питань, що стосуються діяльності підприємства, виробляються і приймаються його органами управління за участі трудового колективу і уповноважених ним органів (ч.9).

Статтею 62 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Виходячи з положень Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» діяльність підприємства здійснюється на основі та відповідно до законодавства, Галузевої угоди, колективного договору, статуту.

За сукупністю положень ст.89 Цивільного кодексу України, п.4 ч.1 ст.1, ст.10, ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі зміни до установчих документів юридичної особи, підлягають державній реєстрації, що є офіційним визнанням шляхом засвідчення державою факту такої зміни та набирають чинності, тобто встановлюють інший порядок здійснення діяльності підприємством, якщо зміни стосуються цього, з дня їх державної реєстрації.

Отже зміни діяльності підприємства, що впроваджуються Статутом у новій редакції, матимуть наслідком вплив на означені права трудового колективу, на захист яких виступає заявник.

В силу приписів Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.

Так, виходячи з наданих прав заявнику в силу норм чинного законодавства та діючої редакції Статуту підприємства, беручи до уваги намір заявника та висловлену ним незгоду із редакцією Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», у редакції наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України №14 від 14.01.2020, враховуючи, що забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача, ефективність захисту прав, що запитувана заявником заборона прямо стосується предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборонення Державному підприємству «Вугільна компанія «Краснолиманська» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації, а також будь-яким іншим особам, які виконують функції у сфері державної реєстрації в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», здійснювати будь-які дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 14.01.2020 №14 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до вирішення спірних правовідносин у судовому порядку, та розумність, адекватність вказаного заходу забезпечення позову у розглядуваному випадку.

Таким чином, з метою ефективності захисту зазначених заявником прав у межах спірних правовідносин, суд вважає за доцільне заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову задовольнити та вжити заходи щодо забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що застосований захід забезпечення позову не вливає на діяльність підприємства та реалізацію ним прав і обов`язків субєкта господарювання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, керуючись ст.ст.136, 137, 144, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Первинної організації профспілки працівників державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Родинське, м.Покровськ, Донецька область, №б/н від 03.02.2020 про заборону Державному підприємству «Вугільна компанія «Краснолиманська» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації, а також будь-яким іншим особам, які виконують функції у сфері державної реєстрації в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», здійснювати будь-які дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 14.01.2020 №14 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до набрання законної сили рішення по справі, задовольнити.

До набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області по суті спору: заборонити Державному підприємству «Вугільна компанія «Краснолиманська» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації, а також будь-яким іншим особам, які виконують функції у сфері державної реєстрації в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», здійснювати будь-які дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 14.01.2020 №14 «Про затвердження Статуту Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Ухвала набирає законної сили 05.02.2020 та є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Умисне невиконання цієї ухвали або перешкоджання її виконанню утворює склад злочину, передбаченого ст.382 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути скасована Господарським судом Донецької області в порядку ст.145 Господарського процесуального кодексу України або оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її постановлення.

Заходи забезпечення позову, запроваджені цієї ухвалою, діють до винесення Господарським судом Донецької області рішення по справі та набранням ним законної сили, або до вирішення питання про скасування забезпечення позову, або до скасування ухвали про забезпечення позову у встановленому законом порядку вищими судовими інстанціями, залежно від того, що наступить раніше.

Суддя О.В. Кротінова