ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2020 р. Справа№ 911/1991/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажне управління №6 ПАТ "Київметробуд" на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі № 911/1991/19 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Интелком"

до Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажного управління № 6 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд"

про стягнення 66861,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Интелком" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажного управління № 6 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" про стягнення 66861,60 грн, з яких 39868,00 грн основного боргу, 15013,44 грн інфляційних втрат, 4886,93 грн 3% річних та 7093,23 грн пені.

В подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 39868,00 грн основного боргу, 14737,45 грн інфляційних втрат та 4871,32 грн 3% річних. Позовні вимоги щодо нарахування пені позивачем не підтримувались. Вказане зменшення прийнято судом першої інстанції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 0201/17 від 03.01.2017.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем, свої зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги в повному обсязі та строки не виконано, грошових коштів у сумі 39868,00 грн не сплачено, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі № 911/1991/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажного управління №6 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Интелком": 39868,00 грн основного боргу, 4871,32 грн 3% річних, 14737,45 грн інфляційних втрат, 13000,00 грн витрат на послуги адвоката та 1921,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажне управління №6 ПАТ "Київметробуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі № 911/1991/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано заперечень відповідача, що викладені в відзиві на позов, а саме, не надано оцінки доводам останнього щодо невірного визначення позивачем періодів нарахування 3% річних та втрат від інфляції, внаслідок чого стягнута судом сума є більшою ніж розраховано відповідачем у контррозрахунку. Крім того, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що договір про надання правової допомоги укладено позивачем з адвокатом Стеців Р.І., тоді як у платіжних дорученнях, що надані позивачем, отримувачем грошових коштів є Фізична особа-підприємець Стеців Р.І., тож позивачем не доведено належними доказами факт сплати грошових коштів на користь адвоката.

25.11.2019 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1991/19, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажне управління № 6 ПАТ "Київметробуд" на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

13.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Интелком" на апеляційну скаргу, в якій останнє просило залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, та зазначало про те, що суд здійснив перерахунок 3% річних та втрат від інфляції в межах періодів, заявлених позивачем, та встановив, що останні є правильними, тож безпідставними є твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не розглянуто доводи відповідача щодо неправильного розрахунку позивачем 3% річних та втрат від інфляції. Крім того, позивач стверджує, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги, актами здачі-приймання виконаних робіт, платіжними дорученнями.

28.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь апелянта на відзив, в якому він просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав аналогічних викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2020, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою від 04.02.2020 прийняти апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажне управління №6 ПАТ "Київметробуд" на рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі № 911/1991/19 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарським судом Київської області встановлено, що 03.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Интелком" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажного управління № 6 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" (замовник) укладено договір №0201/17. Пунктами 1.1-1.2 договору встановлено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги по обслуговуванню локальної комп`ютерної мережі БМУ-6 ПАТ "Київметробуд", вузлів зберігання, пристроїв комутації і передачі даних, призначених для користувача робочих станцій (персональних комп`ютерів), периферійної техніки, з консультації персоналу щодо роботи з комп`ютерною технікою, а також представлення інтересів БМУ-6 ПАТ "Київметробуд" по взаємовідносинах з третіми особами, що виконують будь-які роботи з автоматизації виробничої діяльності БМУ-6 ПАТ "Київметробуд" на базі прикладного та системного програмного забезпечення, що використовується на призначених для користувача персональних робочих станціях (комп`ютерах) та консультаційні послуги по веденню бухгалтерського обліку в автоматизованій системі управління фінансово-економічної діяльності підприємства БМУ-6 ПАТ "Київметробуд". Повний перелік послуг виконавця, що надаються БМУ-6 ПАТ "Київметробуд", приведено в додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору щомісячна вартість послуг становить 11301,67 грн, окрім того ПДВ 20% - 2260 грн. Разом з ПДВ - 13562,00 грн, згідно протоколу погодження договірної ціни (додаток №2).

Відповідно до п. п. 4.1 - 4.3 договору документом, що підтверджує надання послуг є акт здачі-приймання наданих послуг, який оформлюється щомісячно і підписується представниками обох сторін. Замовник протягом 3-х робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання послуг зобов`язаний направити виконавцеві підписаний акт або мотивовану відмову від приймання послуг.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору після підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, замовник протягом 10-ти банківських днів зобов`язаний сплатити повну вартість наданих послуг за поточний місяць. Оплата наданих послуг проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктами 7.1, 7.2 договору передбачено, що договір вступає в силу з 03.01.2017 і діє до 31.12.2017, а в відносинах розрахунків, до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Термін дії договору може бути продовжений за погодженням сторін, про що складається додаткова угода.

Між сторонами досягнута домовленість щодо продовження дії договору № 0201/17 до 28.02.2018, а в відносинах розрахунків, до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зазначені зміни до договору закріплені у підписаній обома сторонами додатковій угоді № 1 від 19.12.2017.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем, на виконання умов договору, надано відповідачу послуги на загальну суму 189 868,00 грн, що підтверджується актами надання послуг № 18 від 01.03.2017, № 28 від 10.03.2017, № 42 від 31.03.2017, № 75 від 28.04.2017, № 102 від 31.05.2017, № 126 від 30.06.2017, № 151 від 31.07.2017, № 173 від 31.08.2017, № 197 від 29.09.2017, № 219 від 31.10.2017, № 229 від 30.11.2017, № 247 від 29.12.2017, № 18 від 20.02.2018 та № 29 від 28.02.2018 (копії долучено до матеріалів справи). Зазначені акти з боку відповідача підписані та скріплені печаткою товариства без будь-яких зауважень та заперечень.

Враховуючи наявні в матеріалах справи підписані акти надання послуг за даний період, а також, відсутність будь-яких зауважень з боку відповідача щодо наданих послуг, суд першої інстанції дійшов висновку, що послуги є наданими позивачем та, в свою чергу, прийнятими відповідачем.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Беручи до уваги термін оплати, визначений договором, господарський суд зазначає, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги на загальну суму 150000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 73 від 25.01.2018 на суму 20000,00 грн; № 160 від 23.02.2018 на суму 60000,00 грн; № 306 від 13.04.2018 на суму 40000,00 грн та № 515 від 11.07.2018 на суму 30000,00 грн (копії долучені до матеріалів справи).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем, свої зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги в повному обсязі та строки не виконано, грошових коштів у сумі 39868,00 грн не сплачено. Протилежного відповідачем суду не доведено, доказів оплати всієї суми заборгованості не надано. При цьому, твердження відповідача щодо надання послуг у лютому 2018 року на суму 26972,40 грн поза межами договору, судом першої інстанції відхилено, як необґрунтовані, оскільки дію договору № 0201/17 було продовжено за взаємною згодою сторін до 28.02.2018 (п. 1 додаткової угоди № 1 від 19.12.2017 до договору № 0201/17 від 03.01.2017).

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 39868,00 грн нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, нарахував та просив стягнути з відповідача за прострочення оплати 3% річних в сумі 4871,32 грн та інфляційні втрати в сумі 14737,45 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат в межах періоду розрахунку позивача, з урахуванням дат прострочення платежів, дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат нормативно обґрунтовані та арифметично вірні, а тому, підлягають задоволенню повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано заперечень відповідача, що викладені в відзиві на позов, а саме, не надано оцінки доводам останнього щодо невірного визначення позивачем періодів нарахування 3% річних та втрат від інфляції, внаслідок чого стягнута судом сума є більшою ніж розраховано відповідачем у контррозрахунку.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість розрахунку позивача, викладеного в заяві про зменшення позовних вимог та зазначає наступне.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, зводяться до того, що позивачем неправомірно розраховано 3% відсотки річних та втрати від інфляції, оскільки за актами № 18 від 20.02.2018 та № 29 від 28.02.2018 вони розраховані, виходячи із строку оплати, встановленого договором, тоді як вказані послуги надавались не на підставі договору 03.01.2017 № 0201/17. Вказані твердження правомірно відхилено судом першої інстанції, позаяк із змісту додаткової угоди № 1 від 19.12.2017 вбачається, що сторони продовжили строк дії договору до 28.02.2018. Вказані обставини в апеляційній скарзі відповідачем не заперечуються.

Крім того, відповідач заперечував проти, визначених позивачем у розрахунку, початків періодів нарахування 3%річних та втрат від інфляції по актам № 18 від 01.03.2017 (має розраховуватись з 17.03.2017), № 42 від 31.03.2017 (має розраховуватись з 15.04.2017), № 75 від 28.04.2017 (має розраховуватись з 18.05.2017), № 247 від 29.12.2017 (має розраховуватись з 17.01.2017), водночас, вказані зауваження враховані позивачем у розрахунку, наведеному у заяві про зменшення позовних вимог.

Також відповідач наголошував на тому, що з наданого позивачем у позовній заяві розрахунку неможливо встановити які саме індекси інфляції застосовані ним при розрахунку втрат від інфляції. Водночас, у розрахунку, наведеному в заяві про зменшення позовних вимог, позивачем зазначені індекси інфляції по кожному періоду нарахування.

Отже, Північний апеляційний господарський суд, дослідивши в межах доводів апеляційної скарги обставини справи, встановив, що суд першої інстанції всебічно та повно дослідив подані докази, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог повністю з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції стягнуто з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 13000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що договір про надання правової допомоги укладено позивачем з адвокатом Стеців Р.І., тоді як у платіжних дорученнях, що надані позивачем, отримувачем грошових коштів є Фізична особа-підприємець Стеців Р.І., тож позивачем не доведено належними доказами факт сплати грошових коштів на користь адвоката. Водночас, позивач стверджує, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується договором про надання правової допомоги, актами здачі-приймання виконаних робіт, платіжними дорученнями.

Північний апеляційний господарський суд відхиляє зазначені твердження апелянта, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомоги позивачем надано: копії договору про надання правової допомоги від 17.07.2019 № 1707/19, додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 17.07.2019 № 1707/19; свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 13.03.2017 серії ТР № 000164; ордеру на надання правової допомоги від 17.07.2019 серії ТР № 054561; акту здачі-приймання виконаних робіт від 02.08.2019 № 0208/1, акту здачі-приймання виконаних робіт від 17.09.2019 № 1709/1, акту здачі-приймання виконаних робіт від 17.09.2019 № 1709/2, платіжних доручень №534 від 05.08.2019 на суму 8500,00 грн; №586 від 03.10.2019 на суму 2000,00 грн. та №585 від 03.10.2019 на суму 2500,00 грн.

З договору про надання правової допомоги від 17.07.2019 № 1707/19, додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 17.07.2019 № 1707/19; акту здачі-приймання виконаних робіт від 02.08.2019 № 0208/1, акту здачі-приймання виконаних робіт від 17.09.2019 № 1709/1, акту здачі-приймання виконаних робіт від 17.09.2019 № 1709/2 вбачається, що вони укладені між позивачем та адвокатом Стеців Роксоланою Іванівною.

Дійсно, у платіжних дорученнях №534 від 05.08.2019 на суму 8500,00 грн; №586 від 03.10.2019 на суму 2000,00 грн та №585 від 03.10.2019 на суму 2500,00 грн Стеців Роксолана Іванівна зазначена як фізична особа-підприємець.

Проте, при вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами. Водночас, порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 922/1747/19).

Отже, оскільки факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами, то недоліки оформлення адвокатом бухгалтерських документів не можуть впливати на право позивача на відшкодування таких витрат. Відповідно, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, судові витрати покладаються судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Будівельно-монтажне управління №6 ПАТ "Київметробуд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 28.10.2019 у справі № 911/1991/19 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.02.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко