ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Справа№ 910/6258/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019

у справі №910/6258/19 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" , м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ

про стягнення 7 139, 69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - ПрАТ "СК "АХА", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО", відповідач) про стягнення 7 139, 69 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 1000а7юб від 31.03.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Renault - Logan MCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), а тому позивачем відповідно до положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "УАЗ 3741" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму в повному обсязі, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі №910/6258/19 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" 7 139, 69 грн. - страхового відшкодування та 1 921, 00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "УАЗ 3741", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, застрахована у відповідача згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0477764 та, що у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в повному обсязі (в межах ліміту його (відповідача) відповідальності, виходячи із розміру фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПрАТ "СК "ВУСО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 скасувати, та постановити нове, яким в позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права.

Зокрема, місцевим господарським судом не враховано, що розмір завданого збитку позивачем було визначено без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Renault - Logan MCV", реєстраційний № НОМЕР_1 , у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів з огляду на те, що складові частини вказаного автомобіля відновлювалися від попередніх ДТП, про що свідчить інформація в програмі "Audatex". Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції проігноровано та не взято до уваги надані відповідачем докази значних помилок в Звіті №214 від 23.10.2018 та недотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при розрахунку вартості страхового відшкодування, що призвело до неповного та одностороннього з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/6258/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О. та Агрикової О.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6258/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 апеляційну скаргу ПрАТ "СК "ВУСО" залишено без руху на підставі ст. 258 ГПК України та надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали суду від 12.08.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та 02.09.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подано докази направлення (квитанція та опис вкладення у цінний лист) копії апеляційної скарги ПрАТ "СК "АХА Страхування".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "СК "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі №910/6258/19, розгляд справи призначено на 05.11.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019, справу №910/6258/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 19.11.2019.

19.11.2019 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019, справу №910/6258/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у зв`язку з виходом судді Кравчука Г.А. з лікарняного розгляд апеляційної скарги ПрАТ "СК "ВУСО" призначено на 28.01.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з участю судді Козир Т.П. у підготовці суддів для підтримання кваліфікації.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020, справу №910/6258/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Куксова В.В.

Протокольною ухвалою вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПрАТ "СК "ВУСО" у даній справі.

Явка представників сторін.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомленні належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" 31.03.2017 укладено Договір генерального добровільного страхування наземного транспорту № 1000а7юб (далі - Договір № 1000а7юб), відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки "Renault - LoganMCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2018 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася по вулиці Київській в місті Прилуки, автомобіль марки "Renault - LoganMCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) отримав механічні пошкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля "УАЗ 3741" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) гр. ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2018.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику "Renault - LoganMCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у фізичної особи-підприємця Громового А.М.

Згідно звіту № 214 від 23.10.2018 про результати автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового "Renault - LoganMCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 06.03.2018, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 06.03.2018, становить 17 598,45 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії акту огляду транспортного засобу від 28.09.2018, рахунку-фактури № J Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокрай-Україна" від 28.08.2018, відповідно до якого загальна вартість витрат автомобіля марки "Renault - LoganMCV" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) склала 23 224, 85 грн.

Позивач страховим актом № АХА2412087 від 27.09.2018 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок вказаної ДТП у розмірі 20 622, 54 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням № 500665 від 28.09.2018 (а.с. 17).

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу в повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення залишку страхового відшкодування в сумі 7 139,69 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 979 ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування"). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст.7 Закону України "Про страхування". До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц).

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Отже, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у зв`язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до винної у ДТП особи та, оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "УАЗ" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким спричинено зазначене ДТП, застрахована у відповідача згідно з Полісом № АМ/0477764, то останній має відшкодовувати шкоду завдану внаслідок ДТП.

За приписами п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Підпунктом 12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Ст. 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з цим, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (п. 22.1 ст. 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (ст. 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7. ст. 32 Закону).

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

У даному спорі, між сторонами існують розбіжності щодо розміру відшкодування, оскільки відповідач вважає, що позивачем невірно визначено, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює 0,22, а відповідач зазначає, що у нього існує лише обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, визначеного ним самостійно на рівні показника, що дорівнює 0,51.

Як убачається із змісту апеляційної скарги відповідач при здійсненні власного розрахунку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу використав власні значення ринкової вартості КТЗ та ціну нового КТЗ.

Відповідач, посилаючись на коефіцієнт фізичного зносу, який складає 0,51, не надав суду першої інстанції відповідного експертного дослідження чи звіту про оцінку вартості матеріального збитку на підтвердження власних доводів, оскільки відповідно до п.1.3. Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень та під час оцінки КТЗ і можуть застосовуватися відповідними експертами та всіма суб`єктами оціночної діяльності у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно - правових відносин. Відповідач такими повноваженнями не наділений.

Згідно вимог ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені обставини, за відсутності відповідних допустимих доказів на підтвердження заперечень відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи положення ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", доходить висновку, що визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля легкового "Renault - Logan MCV", реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 06.03.2018, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 06.03.2018, складає 17 598,45 грн., що підтверджується Звітом про результати автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №214, складеного 23.10.2018 суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Громовим Андрієм Миколайовичем, і доводами апеляційної скарги дану обставину відповідачем не спростовано.

Що стосується вимог апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у викладенні у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, та неправомірно не враховано додаткові пояснення відповідача з належними та допустимими доказами, які, на думку скаржника, підтверджують правомірність і законність позиції ПрАТ "Страхова Компанія "ВУСО", колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як правильно встановлено судом першої інстанції відзив на позовну заяву відповідачем подано поза межами строку, встановленого судом для його подання, поважності причин для його продовження у порядку, передбаченому ст.119 ГПК України, відповідачем належних доказів не надано, внаслідок чого cсудом першої інстанції обгрунтовано залишено без розгляду відзив на позовну заяву у відповідності до приписів ст.118 ГПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже обставини, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, не могли бути враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі. Дослідженню та оцінці підлягали докази, які були подані позивачем.

У даному випадку порушення судом першої інстанції норм процесуального права не вбачається.

Із зазначених підстав у відповідності до вимог ч.3 ст.269 ГПК України неприйнятними і для апеляційного суду є докази, які не були подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно залежали від відповідача, і на які він посилається в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі №910/6258/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову ПрАТ "СК "АХА Страхування" про стягнення з ПрАТ "СК "ВУСО" страхового відшкодування в розмірі 7 139,69 грн. При цьому суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно задовольнив заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі №910/6258/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі №910/6258/19 залишити без змін

3. Матеріали справи №910/6258/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.02.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

В.В. Куксов