ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

04 лютого 2020 року м. ТернопільСправа № 921/77/20

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши позовну заяву №б/н (вх. №91) від 28.01.2020 громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до відповідачів Фізичної особи - підприємця Шимків М.С., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, треті особи ТОВ "СМП Геодезія", ОСОБА_3 про зобов`язання державного реєстратора здійснити заходи із виправлення помилки з геометрії, який відображає земельні ділянки, що перетинаються одна з одною, а саме: земельної ділянки площею 0,2500 га за кадастровим номером :02:001:0938 гр. ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 0,2500 га гр.гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , встановив наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Конюхівською сільською радою схвалено рішення №121 від 13.09.2016 про передачу в приватну власність земельної ділянки 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Громадянин ОСОБА_4 звернувся до ТОВ "СМП Геодезія" щодо виготовлення документації для оформлення права власності на земельну ділянку.

Разом з тим, приватний підприємець Шимків М.С., який виготовляв технічну документацію на земельну ділянку площею 0,2500 га за кадастровим номером :02:001:0938 для гр. ОСОБА_3 допустив технічну помилку, яка в подальшому унеможливила проведення послідуючих дій з погодження технічної документації та приватизації земельної ділянки позивачів.

Таким чином, без усунення помилки геометрії, яку допустив розробник ФОП Шимків М.С., технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не може бути подана для затвердження.

Вважаючи свої права порушеними, до господарського суду із відповідним позовом звернулися громадяни, які не є фізичними особами-підприємцями.

Згідно зі статтями 5, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників справи, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

При цьому визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Дана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 920/40/19.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин спору про право; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).

Водночас за змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, яка (права на яку) є предметом спору, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші - за правилами цивільного судочинства. Загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад учасників такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Предметом спору у даному випадку є визначення межі між належними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 земельними ділянками, які розташовані у с. Конюхи.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацію громадянами прав на земельні ділянки та із цивільним оборотом земельних ділянок, ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичних осіб.

Більше того, у позовній заяві позивачі посилаються на норми саме Цивільного процесуального кодексу України, який якраз і визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , пов`язаний із захистом права кожного з них на земельну ділянку слід розглядати в порядку цивільного, а не господарського судочинства .

З огляду на наведене, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зобов`язання державного реєстратора здійснити заходи із виправлення помилки з геометрії, який відображає земельні ділянки, що перетинаються одна з одною.

Суд також звертає увагу, що у додатках до позовної заяви вказано, що перелічені документи подаються у п`яти примірниках та зазначено про долучення квитанції про сплату судового збору. Однак під час розкриття конверта даних документів не виявлено, про що складено Акт від 31.01.2020.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) у прийнятті позовної заяви №б/н (вх. №91) від 28.01.2020.

2. Позовну заяву №б/н (вх. №91) від 28.01.2020 та додані до неї матеріали разом з Актом Господарського суду Тернопільської області, повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст.175, 235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко