ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3637/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Ловга І.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до відповідача Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради про стягнення 111740,11грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради про стягнення 111740,11грн.

В обґрунтування позовних вимог Державна екологічна інспекція в Одеській області посилається на порушення Комунальним підприємством «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради вимог п.9 ст 44 Водного кодексу України щодо водокористування без наявності відповідного дозволу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.12.2019р. відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.12.2019р. о 11:00.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2019р. відкладено розгляд справи на 03.02.2020р. о 11:00.

В судовому засіданні від 03.02.2020р. було винесено вступну та резолютивну частину рішення по справі №916/3637/19.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як вказує позивач, Державною екологічною інспекцією в Одеській області на підставі листа Міністерства екології та природних ресурсів України №4089/13 від 19.12.2018р. про надання погодження на проведення позапланового заходу з державного нагляду (контролю), у період з 14.01.2019р. по 17.01.2019р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони та використання земельних та водних ресурсів, поводження з відходами Комунальним підприємством «Вилківський міськводоканал». За результатом перевірки встановлено, що КП «Вилківський міськводоканал» за період 2018 року по 14.01.2019 року здійснювало водозабір з поверхневого джерела, а саме р. Дунай (Кілійське гирло) без наявності Дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п.9

.44, ст. 49 Водного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст.110, 111 Водного кодексу України. Загальний об`єм забраної води встановлено згідно наданої довідки вих.№16. Даний факт зафіксовано в Акті перевірки №43/13, складеному за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, проведеної в період з 14.01.2019р. по 17.01.2019р.

Позивач, посилаючись на ст.111 Водного кодексу України, зазначає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані ним внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Вказана Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб`єктами господарювання фізичними і юридичними особами), та застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб`єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Як вказує позивач, що вказана Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі як внаслідок таких порушень законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, що призвели до забруднення водних об`єктів, забруднення поверхневих та підземних вод, так і внаслідок порушень законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, обумовлених самовільним використанням, забором, використанням води та скидом забруднюючих речовин з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування. Відповідно до пункту 1.7. Методики самовільне водокористування - це здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього. Згідно з пунктами 9.1, 9.2 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: 3 сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб.м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб.м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Позивач зазначає, що положення Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, встановлюють самостійні та окремі підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушень законодавства про охорону та Національне використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування. Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Позивач стверджує, що згідно здійсненого позивачем розрахунку відповідно до вищевказаної Методики розмір відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів склав 111740,11грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача збитки за самовільне використання водних ресурсів у сумі 111740,11грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що особою, яка несе відповідальність за зобов`язаннями відповідача є Вилківська міська рада оскільки, 23.11.2017р. рішенням сесії Вилківської міської ради №28 було створено Комунальне підприємство «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради та затверджений його Статут. Відповідно до рішень сесій Вилківської міської ради №119 від 30.01.2018р. «Про реорганізацію Комунального підприємства «Зміїний» Вилківської міської ради шляхом приєднання до

Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради» та №189 від 22.03.2018р. «Про затвердження нової редакції Статуту комунального підприємства Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради» Комунальне підприємство «Вилківський

міськводоканал» Вилківської міської ради визнано правонаступником усіх прав та обов`язків Комунального підприємства «Зміїний». Відповідно до Статуту КП «Вилківський міськводоканал» власником КП «Вилківський міськводоканал» є Вилківська міська рада, тому вона в повному обсязі несе відповідальність за наявність чи відсутність дозвільних документів, у зв`язку з чим п. 10.1 рішення сесії Вилківської міської ради №119 від 30.01.2018р. й було передбачено «фінансовому відділу Вилківської міської ради передбачити кошти для переоформлення дозвільних документів на виконання спеціальних робіт у рамках реєстрації та ліцензування КП «Вилківський міськводоканал» у державних установах».

Відповідач вказує, що він неодноразово звертався до Вилківської міської ради з листами №97 від 20.04.2018р., №189 30.07.2018р., №248 від 25.09.2018р. щодо виконання п. 10.1 рішення сесії Вилківської міської ради №119 від 30.01.2018р. та надання фінансової підтримки КП «Вилківський міськводоканал» як дотації для оплати робіт за договором №67/483 від 21.05.2018р. й переоформлення дозвільних документів на виконання спеціальних робіт відповідно до зазначеного рішення, але Вилківська міська рада не реагувала. Однак самотужки оплатити роботи за зазначеним договором КП «Вилківський міськводоканал» не мало можливості у зв`язку з фінансовими труднощами. Таким чином, саме бездіяльність Вилківської міської ради й призвела до несвоєчасного отримання дозвільних документів КП «Вилківський міськводоканал».

Відповідач наполягає на тому, що Вилківська міська рада є особою, яка несе повну відповідальність за неотримання дозвільних документів на провадження господарської діяльності КП «Вилківський міськводоканал» при відсутності дозвільних документів.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У своїй відповіді на відзив відповідача позивач зазначає, що правові підстави викладеного у відзиві на позов відсутні оскільки особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених Господарським кодексом України щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом (ст. 78 Господарського кодексу України). Органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки діяльності суб`єктів господарювання, що належать до комунального сектора економіки, на підставах, у межах і порядку, визначених законом (ч. 5 ст. 24 Господарського кодексу України). При цьому, відсутня аналогічна норма для правовідносин між комунальним підприємством та органом місцевого самоврядування. Натомість, статтею 78 Господарського кодексу України передбачено бланкетну норму, яка начебто встановлює для згаданих правовідносин аналогічний принцип. Разом з цим, вказано доволі загальне визначення «Особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств», а тому не очевидно, чи входить до обсягу «особливостей господарської діяльності» саме порядок відповідальності органу місцевого самоврядування за такого унітарного комунального підприємства.

Таким чином, як вказує позивач, із урахуванням правового статусу підприємства як самостійної юридичної особи, та відсутності у Господарському кодексі України прямої норми, яка б передбачала повну субсидіарну відповідальність власника за зобов`язаннями комунального підприємства, такий випадок субсидіарної відповідальності можливий лише з підстав, встановлених іншими законами. Норми закону як підстава субсидіарної відповідальності мають бути нормами прямої дії і не можуть застосовуватися за аналогією закону чи аналогією права.

Позивач зазначає, що чинним законодавством прямо не передбачено субсидіарної відповідальності держави чи територіальних громад за зобов`язаннями комунальних підприємств.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Статтею 2 Водного кодексу України встановлено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Відповідно до ст.149 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 151 Господарського кодексу України суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Одеській області на підставі листа Міністерства екології та природних ресурсів України №4089/13 від 19.12.2018р. про надання погодження на проведення позапланового заходу з державного нагляду (контролю), у період з 14.01.2019р. по 17.01.2019р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони та використання земельних та водних ресурсів, поводження з відходами Комунальним підприємством «Вилківський міськводоканал». За результатом перевірки встановлено, що КП «Вилківський міськводоканал» за період 2018 року по 14.01.2019 року здійснювало водозабір з поверхневого джерела, а саме р. Дунай (Кілійське гирло) без наявності Дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п.9

.44, ст. 49 Водного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст.110, 111 Водного кодексу України. Загальний об`єм забраної води встановлено згідно наданої довідки вих.№16. Даний факт зафіксовано в Акті перевірки №43/13, складеному за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, проведеної в період з 14.01.2019р. по 17.01.2019р.

Відповідно до приписів ст.ст.68,69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України у сфері охорони навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни України зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок такого порушення, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно зі ст.11 Водного кодексу України підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи без громадянства, зобов`язані відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах та порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Згідно з пунктами 9.1, 9.2 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: 3 сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб.м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб.м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Позивачем відповідно до вказаної Методики було зроблено розрахунок розміру відшкодування збитків, зумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів-дозволу на спеціальне водокористування, згідно якого розмір збитків склав 111740,11грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Під час розгляд справи відповідачем не надано доказів спростовуючих позовні вимоги.

Посилання відповідача на те, що відповідальною особою є Вилківська міська рада судом до уваги не приймається оскільки відповідач є самостійною юридичною особою та відповідно до Господарського кодексу України несе повну відповідальність за свою господарську діяльність.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Одеській області до відповідача Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради про стягнення 111740,11грн., обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00грн. покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції в Одеській області до відповідача Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради про стягнення 111740,11грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Різдвяна, 30, ) до Державного бюджету України р/р №UA1015596 Фонду охорони навколишнього природного середовища отг м. Вилкове Кілійського району, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК у Кілійск.р-ні/отг м.Вилк./24062100) збитки у сумі 111740,11грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Вилківський міськводоканал» Вилківської міської ради (68355, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Різдвяна, 30, ) на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області (65107, м. Одеса, пр. Шевченка, 12, , р/р 1168 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 1921,00грн. судового збору.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 04 лютого 2020р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова