ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Справа № 924/1052/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник Прядун Р.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 03.10.19р. у складі колегії під головуванням судді Гладія С.В., суддів Заверухи С.В., Музики М.В. у м.Хмельницькому, повний текст складено 11.10.19р. у справі №924/1052/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Фермерського господарства "Вільний селянин"

про стягнення 315 000,00 грн.

та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Вільний селянин"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

про визнання недійним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019р. у справі №924/1052/18 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Фермерського господарства (ФГ) "Вільний селянин" про стягнення 315000,00 грн. штрафу відмовлено.

Зустрічний позов Фермерського господарства "Вільний селянин" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання недійсним договору купівлі - продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р. задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі - продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та Фермерським господарством "Вільний селянин".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на користь Фермерського господарства "Вільний селянин" 1762,00 грн. судового збору, 6768,00 грн. витрат за проведення експертизи.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що предметом зустрічного позову у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р.

2.2. У спірному договорі від імені Фермерського господарства «Вільний селянин» проставлено підпис ОСОБА_1 , з чим останній не погоджується та вказує, що спірного договору він не підписував, а підпис, який міститься у договорі йому не належить.

2.3. З метою встановлення справжності підпису ОСОБА_1 судом призначено судову почеркознавчу експертизу, у висновку якої від 08.08.2019 року №17-3/564 зазначено, що підписи біля відбитків печатки ФГ "Вільний селянин" на сторінках 1-7 договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

2.4. Приймаючи до уваги, що підписи у договорі купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторони не досягли будь-якої згоди щодо умов договору і в розумінні вимог ч.1, 3 ст. 203 ЦК України це означає, що вказаний договір суперечить вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позивача за зустрічним позовом не було вільним і не відповідало його внутрішній волі щодо укладення вказаного договору.

2.5. Враховуючи ці обставини, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що мотиви зустрічного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю від 06.04.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

2.6. Враховуючи задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року, суд у задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до фермерського господарства «Вільний селянин» про стягнення 315000,00 грн. штрафу відмовив.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Хмельницької області із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019р. у справі №924/1052/18 та прийняти нове рішення, відповідно до якого первісний позов задоволити та стягнути з Фермерського господарства "Вільний селянин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 10% штрафу за затримку поставки товару на 15 днів в розмірі 315000,00 грн. В задоволенні зустрічного позову про визнання недійним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р. відмовити; судові витрати покласти на ФГ "Вільний селянин".

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неналежно дослідив докази у справі та надав їм неправильну оцінку, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

3.2.1. Відхиляючи доводи Позивача про прийняття до виконання спірного Договору Відповідачем, суд першої інстанції зазначив про те, що «документи по реєстрації, оподаткуванню, копії паспортів та лист з реквізитами та електронною поштою не приймаються судом до уваги, оскільки вказані документи могли надаватись ФГ «Вільний Селянин» раніше, тобто до укладення спірного Договору, оскільки між сторонами раніше вже існували інші договірні відносини».

3.2.2. Вважає такий висновок суду помилковим та таким, що не підтверджується жодним доказом, а отже ґрунтується виключно на припущеннях.

3.2.3. По-перше, в спірному Договорі міститься пункт 3.2 в якому передбачено, що до поставки Продавець зобов`язується передати Покупцю у копіях ряд документів, тоді як попередні договори таких вимог не містили.

3.2.4. По-друге, свідок ОСОБА_2 , який був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, підтвердив те, що вищевказані документи, окрім копій паспортів, ним було особисто отримано саме в 2018 році від головного бухгалтера ФГ «Вільний Селянин» разом з підписаним спірним Договором та на його виконання. При цьому, покази свідка ОСОБА_3 про отримання документів саме в 2018 році не були спростовані Відповідачем жодним доказом, зокрема Відповідач не надав доказів передання цих документів на виконання інших Договорів, в інший час чи за інших обставин. Таким чином, суд проігнорував наступні письмові докази: покази свідка ОСОБА_2 та положення п.3.2 спірного Договору, натомість повірив поясненням представника ФГ «Вільний Селянин» про те, що вказані документи могли бути надані в 2017 році.

3.2.5. Апелянт вважає, що під час оцінки письмових доказів, судом було порушено ст.86 ГПК України, оскільки суд не оцінив взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, а деяким доказам взагалі не надав жодної оцінки. Зокрема, суд не надав жодної оцінки показам свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Таким чином, суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи.

3.3. Суд першої інстанції не прийняв як доказ схвалення правочину листування електронною поштою між сторонами, оскільки електронні листи та електронні файли не містять електронного цифрового підпису, умовами спірного Договору не передбачена умова використання електронного листування, а реквізити сторін не передбачають електронних адрес.

3.3.1. Зазначає, що суд першої інстанції в одній частині свого рішення називає електронні листи скрін-шотами, а в іншій зазначив, що надані листи це роздруківки із сайту Позивача. При цьому суд не зазначив, який саме сайт він досліджував і мав на увазі.

3.3.2. Вважає такі висновки суду помилковими з наступних підстав: надані електронні листи із приєднаними файлами не є роздруківками з сайту Позивача і не є скрін-шотами, як їх називає суд першої інстанції, а є електронними листами і файлами, які прикріплені до цих листів в розумінні ст. 96 ГПК України та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

3.3.3. Умовами п.3.4 спірного Договору передбачено, що місце поставки кожної партії товару може додатково узгоджуватись у будь прийнятний спосіб - письмовий, електронна пошта, переговори. Ідентифікація електронної адреси ФГ «Вільний Селянин» відбулась у незаборонений законодавством спосіб, а саме шляхом отримання від Відповідача оригіналу письмового листа за підписом керівника з реквізитами ФГ «Вільний Селянин», в якому зазначено «електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1».

3.3.4. Таким чином, листування електронною поштою між сторонами було передбачено спірним договором і отримання від Відповідача електронного листа з приєднаним сканом листа про неможливість виконання Договору шляхом здійснення поставки ячменю на один з елеваторів, повністю узгоджується з вищевказаним пунктом Договору.

3.4. Стосовно наявності печатки на Договорі.

3.4.1. Відповідно до статті 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може мати печатки.

3.4.2. Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

3.4.3. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

3.4.4. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Як зазначалось вище, у Договорах, які не визнавались недійсними, ФГ «Вільний Селянин» використовувало круглу печатку під час укладення та виконання Договорів.

3.4.5. Використання круглої печатки та кутового штампу ФГ «Вільний Селянин» передбачено п.3.1 Статуту ФГ «Вільний Селянин». Крім того, відповідно до п.7.1 Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін.

3.4.6. Відтак, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, сторони в Договорі погодили обов`язковість скріплення правочину печаткою. В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду України від 23 липня 2019 року у справі № 918/780/18 суд дійшов висновку про те, що з урахуванням приписів ст. 181 ГК України та ст. 207 ЦК України саме правочин (договір), а не підпис на документі скріплюється печаткою юридичної особи. Таким чином, наявність печатки на Договорі свідчить про наявність волевиявлення сторони Договору на його схвалення.

3.5. Стосовно застосування норм матеріального права.

3.5.1. Вважає, що з огляду на заперечення голови ФГ «Вільний Селянин» факту підписання особисто ним спірного Договору, суд має застосувати до даних правовідносин положення ст. 214 Цивільного кодексу України.

3.5.2. Так, у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14 , що приймалась за участю ТОВ «Суффле Агро Україна» за результатами перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області, зроблено наступний висновок - правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

3.5.3. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту норми частини першої статті 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину. Аналіз постанов Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/1163/17, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17 свідчать, що вони містять висновок про те, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання та інше.)

3.5.4. Аналізуючи судові акти Верховного Суду у тому числі і у контексті статті 241 ЦК України та постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», апелянт констатує, що не дивлячись на те, що висновком експертизи встановлено, що підпис на договорі вчинено не ОСОБА_1 , а іншою особою, спірний Договір не підлягає визнанню недійсним з огляду на вчинення ФГ «Вільний Селянин» дій по його схваленню та виконанню.

3.5.5. У апеляційній скарзі апелянт наводить перелік доказів схвалення Фермерським господарством «Вільний селянин» правочину, які, на його думку, судом першої інстанції до уваги не були взяті.

3.5.6. Визнавши вказані докази неналежними, місцевий господарський суд дійшов неправомірного висновку щодо відсутності прийняття до виконання та схвалення спірного правочин та не застосував до даних правовідносин положень ст. 214 ЦК України та доктрину заборони суперечливої поведінки.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. До початку розгляду апеляційної скарги від відповідача надійшов відзив на таку скаргу, у якій він заперечує доводи апелянта, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення, наведені у відзиві, вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства, підстав для його зміни чи скасування не має, а відтак апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржуване процесуальне рішення - без змін.

4.1.1. У попередньому судовому засіданні (11.12.2019) представник апелянта доводи, які наведені ним у апеляційній скарзі підтримав у повному обсязі.

4.2. До початку судового засідання (22.01.2020) щодо розгляду апеляційної скарги від апелянта надійшли додаткові пояснення.

4.2.1. Відповідно до них він звертає увагу суду апеляційної інстанції, що для визначення вільних зразків підпису ОСОБА_1 ним надавалися оригінал договору купівлі-продажу від 25.10.2017р. та оригінал товарно-транспортної накладної. До пояснення додатково долучив копії клопотання, заяви супровідного листа та ухвалу місцевого господарського суду. учасників провадження у даній справі не надійшло.

4.2.2. Вказані документи долучені до матеріалів справи (а.с.101-107, т.3), однак як письмові докази, вони у матеріалах справи містяться, оцінка їм надавалася судом першої інстанції (оригінал договору купівлі-продажу від 25.10.2017р. та товарно-транспортна накладна від 28.10.2017р. (а.с.128-133, т.2)).

4.2.3. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

4.3. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019р. у справі №924/1052/18 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5 (далі по тексту постанови також - Правила організації діловодства);

Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (далі по тексту постанови також - Постанова № 11);

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача (у першому судовому засіданні) та відповідача (у першому та другому судовому засіданні), дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог, позивач надає Договір купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю за №, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (Покупець) та фермерським господарством (ФГ) "Вільний селянин" (Продавець) 06.04.2018 року (по тексту даної постанови також - Договір).

7.2.1. За своєю правовою природою зазначений договір є форвардним контрактом.

7.2.2. Згідно п. 1.1 Договору продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

7.2.3. Сторони погодили наступну залікову вагу/кількість та ціну на товар. А також загальну вартість Договору: 133000,00 доларів США (пункт 1.2 договору).

7.2.4. У відповідності до п. 1.3 Договору поставка товару здійснюється на умовах DAP у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010. Місцем поставки є наступний зерновий склад: ПрАТ "Жашківський елеватор", що знаходиться адресою: 19200, Черкаська область, м. Жашків, вулиця Вокзальна,1; ПрАТ "Городоцький елеватор Суффле", що знаходиться по вул.. Зелена, 1 у м. Городок Хмельницької області; ТОВ "Каролінський елеватор" - 22850, Вінницька область, Немирівський р-н, с. Кароліна, вул. Привокзальна, 7.

7.2.5. За згодою покупця поставка товару також можлива на умовах EXW у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010. Місцем поставки на умовах EXW є наступний зерновий склад: товариство з додатковою відповідальністю "Кременчанка" 47003, Тернопільська обл., Кременецький р-н, м. Кременець, вул. Березина, 26, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (філія "Старокостянтинівський елеватор") 31100, Хмельницька обл., м.Старокостянтинів, вул. М.Кривоноса, буд. 1.

7.2.6. Згідно п. 3.2 Договору до поставки продавець зобов`язується передати покупцю належним чином завірені (підписом повноважного представника продавця та печаткою) копії наступних документів: реквізити, завірені підписом і печаткою директора, свідоцтво про державну реєстрацію, остання зареєстрована редакція Статуту, витяг з реєстру платників ПДВ або свідоцтво, форма №4-СГ з відміткою про прийняття (2018 рік), форма №29-СГ з відміткою про прийняття (2018 рік), форма №37-СГ з відміткою про прийняття (2018 рік), податкова декларація платника єдиного податку 4 групи з підтвердженням оплати податку (платіжне доручення з відміткою банку чи банківська квитанція), довідка про наявність земельних угідь (2017-2018 роки) або Витяги про реєстрацію речових прав на земельні ділянки, довідка про набуття статусу платника єдиного податку 4 групи (дійсна на 2018 рік), протокол/наказ про призначення на посаду осіб, уповноважених підписувати даний договір, паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру щодо усіх посадових осіб, що підписали договір та додатки до нього, а також наказ на особу що відповідає за ведення бухгалтерського обліку.

7.2.7. В силу п. 3.3 Договору продавець зобов`язується здійснити поставку всього об`єму товару у строк до 15 серпня 2018 року.

7.2.8. Умовами Договору також визначено порядок розрахунків та порядок приймання товару (розділи 4-5 Договору).

7.2.9. Одночасно умови Договору також містять положення щодо відповідальності за неналежне виконання чи не виконання умов укладеного Договору.

7.2.10. У відповідності до п. 6.2.1 договору у разі затримки поставки товару у заліковій вазі понад 15 календарних днів, з моменту погодженого п. 3.3 договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю штраф в розмірі 10% вартості непоставленого товару, що визначається за наступною формулою: ВТ = (ОП - ОП1) * Ц, де: ВТ - вартість непоставленого Товару, грн. з ПДВ. ОП - об`єм планової поставки товару у заліковій вазі, зазначеній у п. 1.2., без врахування відхилення, тон. ОП1 - об`єм фактичної поставки товару у заліковій вазі, тон. Ц - ціна на товар, що обраховується відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. договору на останній робочий день, що передує даті, зазначеній у п. 3.3. договору, грн. з ПДВ, але не може бути менше ніж 4500,00 грн. за одну тонну.

7.2.11. Згідно п. 7.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін, та діє до моменту виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

7.2.12. У пункті 11 договору наведено реквізити сторін та вказано повноважних осіб, які підписали зазначений Договір: від ФГ "Вільний селянин" договір підписано ОСОБА_1.; від ТОВ "Суффле Агро Україна" - Самюелем Робар. Договір скріплений відтисками печаток сторін.

7.3. 13.08.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №11331 (а.с.49, т.1).

7.3.1. У вимозі просить здійснити поставку 700 тон фуражного ячменю за вказаним договором, яка вручена відповідачу 20.08.2018 року, що підтверджується поштовою квитанцією від 14.08.2018 року та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.08.2018 року.

7.3.2. Також у цій вимозі позивач звертав увагу відповідача, що у разі не поставки вказаної кількості зерна ячменю змушений буде звернутися до суду про стягнення штрафних санкцій, правова природа нарахування та стягнення яких обумовлені Договором.

7.3.3. Листом №57 від 28.08.2018 року відповідач повідомив, що виконання договору по поставці ячменю фуражного неможливе, тому що ДТВ "Кременчанка" не приймає дану продукцію на свій склад (а.с.52, т.1).

7.4. 29.08.2018 року позивач надіслав відповідачу лист за №11760, у якому повідомляв про те, що поставка ячменю можлива і в інші місця, вказані в договорі. Крім того, наполягав на проведенні поставки 700 тон ячменю фуражного. Даний лист надіслано та отримано відповідачем 31.08.2018 року (а.с.53-55, т.1).

7.5. Оскільки вимога про поставку зерна ячменю фуражного у кількості 700 тон відповідачем виконана не була - у цій частині було допущено затримку поставки товару на 15 днів, позивач звернувся до суду про стягнення із відповідача штрафної санкції в порядку пункту 6.2.1. Договору у сумі 315000грн., визначивши при цьому вартість поставки 700 тон зерна (в заліковій вазі) у сумі 3150000грн.

7.6. Поряд з тим 10.12.2018 року Фермерське господарство "Вільний селянин" звернулося з зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р.

7.6.1. В обґрунтування зустрічного позову фермерське господарство "Вільний селянин" зазначає, що голова фермерського господарства не укладав і не підписував договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року про який ідеться в первісному позові. Звертає увагу суду на економічну невигідність укладення такого договору для фермерського господарства.

7.6.2. Ухвалою суду від 26.12.2018р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №924/1052/18 та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №924/1052/18.

7.6.3. Згідно нотаріально посвідченої заяви свідка - ОСОБА_1 , станом на 06.04.2018 року останній обіймав посаду голови ФГ "Вільний селянин", з якої звільнився 16.05.2018 року. Заявник повідомив, що він, як керівник господарства не укладав договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року, не підписував його та не проставляв на ньому круглої печатки, оскільки він є економічно невигідним для господарства. Підпис на вчиненому договорі, як вказує ОСОБА_1 в заяві, йому не належить.

7.6.4. Позивач за первісним позовом (за його власною ініціативою) звернувся із заявою про проведення почеркознавчої експертизи до Українського центру судових експертиз.

7.6.5. Відповідно до висновку експерта Українського центру судових експертиз підпис на Договорі належить ОСОБА_1. (а.с.31-34, т.2).

7.6.6. У свою чергу фермерське господарство "Вільний селянин" подало заяву до суду першої інстанції про призначення та проведення судової експертизи підпису ОСОБА_1., оскільки Українським центром судових експертиз було порушено процедуру проведення такого експертного дослідження - зразки підпису у підписанта не відбиралися; у якості вільних зразків підпису ОСОБА_1 надано оригінал договору купівлі-продажу від 25.10.2017р. та товарно-транспортну накладну від 28.10.2017р. (а.с.128-133, т.2).

7.6.7. Така заява ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.04.19р. була задоволена; призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру (а.с.115-118, т.2).

7.6.8. На виконання клопотання експерта №17-3/564 від 02.05.2019 року судом відібрано у ОСОБА_1 експериментальні зразки почерку та підписів на нерозлінованому та розлінованому папері, які містяться в матеріалах справи, та які були надіслані на адресу експерта для проведення експертизи.

7.6.9. Згідно висновку експерта №17-3/564 від 08.08.2019 року підписи біля відбитків печатки ФГ "Вільний селянин" на сторінках 1-7 договору купівлі - продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.186-193,т.2).

7.7. За результатами розгляду первісних та зустрічних позовних вимог господарським судом Хмельницької області прийнято рішення від 03.10.19р., у справі №924/1052/18, яким в зустрічний позов ФГ "Вільний селянин" до ТОВ "Суффле Агро Україна" про визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р. задоволено; Договір купівлі - продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р. визнано недійсним. Як наслідок, у позові ТОВ "Суффле Агро Україна" до ФГ "Вільний селянин" про стягнення 315000,00грн. штрафу відмовлено.

7.7.1. Мотиви прийняття такого рішення наведені у оспорюваному процесуальному документі та коротко охарактеризовані у пунктах 2.1. - 2.6. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.2.1. Як зазначалося вище у цій постанові (пункт 7.2.) позивач за первісним позовом обґрунтовував свої вимоги невиконанням відповідачем за первісним позовом умов укладеного Договору.

8.2.2. У свою чергу відповідач за первісним позовом (він же позивач за зустрічним позовом) заперечував взагалі щодо укладення такого Договору.

8.2.3. При цьому наголошував, що жодних дій на схвалення правочину ні ним, як попереднім керівником, ні новим керівником ФГ "Вільний селянин", ні іншими особами господарства не вчинялися.

8.3. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що оскільки первісні вимоги є наслідком невиконання вимог Договору, який оспорюється однією із сторін цього договору, то спочатку підлягають з`ясуванню обставини правомірності укладення Договору, а після цього - обставини неналежного виконання чи невиконання умов такого правочину.

8.4. Щодо зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018р.

8.4.1. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

8.4.2. Відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

8.4.3. При цьому захист порушеного права має здійснюватися із дотриманням норм процесуального законодавства щодо предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції.

8.4.4. Частинами 1-2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.4.5. Позивач за зустрічним позовом - фермерське господарство "Вільний селянин" у межах справи №924/1052/18, вважаючи, що його право є порушеним, звернувся до місцевого господарського суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", в якому просить суд визнати недійсним Договір.

8.4.6. В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначає, що вказаний Договір не укладав та не підписував.

8.4.7. Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.4.8. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

8.4.9. Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.3 постанови від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (надалі - Постанова № 11) зазначив, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

8.4.10. У постанові від 13.04.2016 року у справі № 3-291гс16 Верховний Суд України зазначив таке: "Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК. Отже, Цивільний Кодекс України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину".

8.4.11. Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

8.4.12. Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є законодавчо встановленою підставою для визнання такого правочину недійсним.

8.4.13. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

8.4.14. За умовами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

8.4.15. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

8.4.16. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст. 640 ЦК України). Тобто, обидві сторони договору мають бути ознайомлені про факт існування названої згоди. При цьому, відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

8.4.17. У спірному договорі від імені Фермерського господарства "Вільний селянин" (продавець) проставлено підпис ОСОБА_1 , з чим останній не погоджується та вказує, що спірного договору він не підписував, а підпис, який міститься у договорі йому не належить.

8.4.18. Оскільки позивачем за первісним позовом долучено до суду експертне дослідження (хоч і назване експертним висновком), яке проведено без дотримання усіх вимог для даного виду експертизи. З метою встановлення справжності підпису ОСОБА_1 , ухвалою суду від 03.04.2019 року у справі № 924/1052/18 було призначено судову почеркознавчу експертизу.

8.4.19. Як вбачається із висновку експерта від 08.08.2019 року №17-3/564, підписи біля відбитків печатки ФГ "Вільний селянин" на сторінках 1-7 договору купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

8.4.20. Зазначений висновок у вступній, описовій, дослідницький та підсумковій частинах, містить докладний опис проведених досліджень, чіткий висновок з поставленого перед експертом питання, містить підпис судового експерта про його попередження щодо кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність Висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи учасниками справи не наведено, судом не встановлено. Експертиза проведена із використанням відібраних в судовому порядку експериментальних зразків почерку та підпису ОСОБА_1 .

8.4.21. Північно-західний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що наданий Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром висновок є належним та допустимим в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі.

8.4.22. За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.4.23. У відповідності до ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

8.4.24. У свою чергу, наданий позивачем за первісним позовом висновок експерта 3-12/02 від 12.02.2019 не може бути належним доказом у справі, з огляду на те, що останній зроблено без відібрання у ОСОБА_1 експериментальних зразків почерку та підпису.

8.5. Щодо обставин неправомірності правочину.

8.5.1. Згідно із ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

8.5.2. За приписами ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

8.5.3. Не може вважатися правомірним правочин, щодо якого повноважним представником не було висловлено волевиявлення щодо його істотних умов (ч.1, 3 ст. 203 ЦК України).

8.5.4. Приймаючи до уваги, що підписи у договорі купівлі-продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність волевиявлення позивача за зустрічним позовом - фермерського господарства «Вільний селянин».

8.5.5. При цьому суд акцентує увагу, що сторони не досягли будь-якої згоди щодо умов договору і в розумінні вимог ч.1, 3 ст. 203 ЦК України означає, що вказаний договір суперечить вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

8.5.6. У своїй сукупності наведені обставини, які наведені у зустрічному позові заявником, є підставними та обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

8.6. Що стосується, на думку апелянта, подальшого схвалення правочину відповідачем за первісним позовом.

8.6.1. Погоджуючись у апеляційній скарзі з тією обставиною, що Договір підписаний не ОСОБА_1 (з урахуванням експертного висновку судової експертизи від 08.08.2019 року №17-3/564), апелянт настоює, що відповідачем (за первісним позовом) були вчинені дії по його схваленню та виконанню.

8.6.2. Зокрема до таких дій апелянт відносить отримання ним від фермерського господарства «Вільний селянин» ряду документів як доказів схвалення правочину:

а) довідку Фермерського господарства «Вільний селянин», згідно якої вказані юридична та фізична адреси господарства, номер телефону, код ЄДРПОУ, ІПН, банківські реквізити та електронна адреса Фермерського господарства «Вільний селянин»;

б) копію витягу з реєстру платників податків на додану вартість Фермерського господарства «Вільний селянин»;

в) копію довідки ДФС від 22.03.2017 року №55/10/12 про реєстрацію фермерського господарства як платника єдиного податку четвертої групи;

г) копію наказу №3 від 20.09.1998 року про прийняття на посаду голови господарства ОСОБА_8 ;

д) копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства «Вільний селянин» №552198 від 01.07.1998 року;

е) копію статуту Фермерського господарства «Вільний селянин», зареєстрованого 16.04.2008 року.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, на пункт 3.2 спірного Договору, яким визначено обов`язок передачі вказаних документів.

ж) Покази свідка ОСОБА_2, який підтвердив, що підписаний зі сторони Відповідача текст договору з проставленою печаткою було забрано з фермерського господарства разом вищевказаними документами.

з) Скан копії паспортів та ідентифікаційних кодів директора та бухгалтера ФГ «Вільний Селянин».

Покликається на пункт 3.4 спірного Договору де передбачено, що для узгодження місця поставки сторони можуть застосовувати листування електронною поштою.

і) Скан копія листа ФГ «Вільний Селянин» №57 від 28.08.2018 року де відповідач повідомив, що виконання договору по поставці ячменю фуражного неможливе, тому що ДТВ «Кременчанка» не приймає дану продукцію на свій склад.

к) Електронний лист направлений Відповідачем 28 серпня 2018 року в якому був направлений скан вищевказаного листа.

л) Електронний лист направлений Відповідачем 31 липня 2018 року в якому були направлені скан копії паспортів та кодів.

м) Покази свідка ОСОБА_4, який повідомив, що в період з 18 по 24 січня 2019 року між ним та директором ФГ Вільний Селянин проводились зустрічі під час яких останній не заперечував укладення спірного договору, визнавав наявність у нього обов`язку щодо поставки 700 тон ячменю.

8.6.3. Твердження апелянта, що документи, наведені у пункті 8.6.2., які були отримані ним від ФГ «Вільний селянин», є діями направленими на наступне схвалення правочину, судом апеляційної інстанції розцінюється критично та відхиляється з огляду на таке.

8.6.4. Копія документу набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку та може слугувати доказом тільки у тому випадку, коли вона зроблена (виготовлена) із оригіналу із дотриманням певних правил засвідчення копій документів, визначених Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55; Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 №1000/5 (Правила організації діловодства); Інструкцією з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та іншими нормативно-правовими актами.

8.6.5. Відповідно до п.8 розд.10 Правил організації діловодства напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

8.6.6. Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 8 травня 2019 року по справі №160/7887/18.

8.6.7. Копії документів, на які покликається апелянт (підпункти «б-е» пункту 8.6.2. цієї постанови), зазначеним у пункті 8.6.5. цієї постанови вимогам не відповідають.

8.6.8. А відсутність проставленої дати, коли були завірені копії, унеможливлює ідентифікацію їх виготовлення та до якого договору і у який період (часовий проміжок) такі копії додавалися. Адже сам апелянт стверджує про існування тривалих відносин у минулому, починаючи із 2015 року.

8.6.9. Що стосується скан-копії паспортів та ідентифікаційних кодів директора та бухгалтера ФГ «Вільний Селянин» (підпункт «з» пункту 8.6.2. цієї постанови).

Вимогами пункту 3.2. Договору така форма подачі «копій» не передбачена. При цьому матеріали справи містять копії паспортів ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (вибіркові сторінки) та копії картки податків зазначених громадян (а.с.36-39, т.1), які взагалі завірені адвокатом Стельмахом Ю.М.

8.6.10. Що стосується показів свідка ОСОБА_2 (підпункт «ж» пункту 8.6.2. цієї постанови).

8.6.11. У своїй заяві свідка (а.с.164, т.1) ОСОБА_5 , зазначає, що він працює в ТОВ «Суффле Агро Україна» на посаді менеджера. При цьому жодних документів у підтвердження цих обставин позивач не надає, як і не надає обсяг повноважень такого менеджера.

Адже констатація частини його обов`язків у заяві свідка «в мої обов`язки, серед іншого, входить контрактація фермерських господарств щодо поставки зернових» не визначає у повному обсязі повноважень такого менеджера.

Пояснення ОСОБА_5 , який підтвердив, що підписаний зі сторони Відповідача текст договору з проставленою печаткою було забрано з фермерського господарства разом із документами (наведені у переліку пункту 8.6.2. цієї постанови - підпункти «а-е») суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки оцінка обставинам укладення Договору надана у пунктах 8.4.1-8.4.24., а оцінка обставин виготовлення копій - у пунктах 8.6.3.-8.6.8. цієї постанови.

З цих же підстав не беруться до уваги судом апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_4 у заяві свідка від 12.02.2018р. (а.с.37, т.2).

8.6.12. Щодо скан-копій (скан копій) документів та електронних листів (підпункт «і-л» пункту 8.6.2. цієї постанови).

8.6.13. Жодних умов та вимог щодо виготовлення скан-копій документів оспорюваний Договір не містив.

8.6.14. Обмін електронними листами був передбачений лише в одному із пунктів оспорюваного Договору - 3.4. в контексті додаткового узгодження представниками сторін оптимізації поставки, об`єму, терміну та місця поставки.

8.6.15. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

8.6.16. Статтею 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

8.6.17. Щодо належності і допустимості таких доказів як скрін-шоти електронних листів від 06.04.2018 року, 31.07.2018р., 13.08.2018р., 28.08.2018р. та 30.08.2018р., апеляційний господарський суд звертає увагу апелянта, що законодавством України передбачені спеціальні нормативно - правові акти, які регулюють листування електронною поштою, а саме Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закон України "Про електронний цифровий підпис".

Першим передбачено визначення електронного документа - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, а також те, що електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора.

Другий безпосередньо визначає правовий статус електронного цифрового підпису та регулює відносини, що виникають при його використанні. При цьому, надані листи - це роздруківки із сайту відповідача за зустрічним позовом, які не містять вказаних реквізитів. При цьому, за умови спірного договору не визначено можливості використання електронного листування нарівні з паперовими носіями, а в реквізитах сторін договору не вказані електронні адреси, які для цього використовувалися

8.6.18. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2019 року у справі №922/1151/18.

8.7. Щодо вимог первісного позову про стягнення із відповідача штрафу у сумі 315000,00грн. - штрафу.

8.7.1. За приписами ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

8.7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

8.7.3. Разом із тим частиною 3 статті 207 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

8.7.4. Враховуючи задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору купівлі - продажу майбутнього врожаю фуражного ячменю № від 06.04.2018 року, у суду відсутні підстави для стягнення з фермерського господарства «Вільний селянин» нарахованого на підставі вказаного договору штрафу у розмірі 315000,00 грн., у зв`язку із чим у задоволенні первісного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до фермерського господарства «Вільний селянин» про стягнення 315000,00 грн. штрафу слід відмовити.

8.8. З огляду на обставини, зазначені у даній постанові, вони спростовують доводи апеляційної скарги.

8.9. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не наведено.

8.10. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - господарський суд Хмельницької області - ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.15. За таких обставин апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019 року у справі №924/1052/18 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.10.2019 року у справі №924/1052/18 сплатило судовий збір у розмірі 10518,00грн. - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" від 29.10.19р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 03 жовтня 2019 року у справі №924/1052/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/1052/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "27" січня 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.