РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/16739/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/16739/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики";

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Іс-буд";

Про стягнення 89 826,47 грн.

Без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іс-буд" про стягнення 89 826,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт на підставі договору №21/07-16-1 від 21.07.2016, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 40 320,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 34 895,40 грн., 3% річних у розмірі 10 915,31 грн. та 3 695,76 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/16620/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 29.11.2019 строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.11.2019.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИТЯЧІ ТА СПОРТИВНІ МАЙДАНЧИКИ» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІС-БУД» (замовник) було укладено договір № 21/07-16-1 від 21.07.2016 р. (надалі - договір), предметом якого згідно п. 1.1. є виконання позивачем робіт, а саме додатковий комплекс робіт з благоустрою території Об`єкта: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Леніна, 1 в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області», а саме - влаштування покриття мініфутбольного поля та встановлення обладнання (надалі - Роботи) згідно переліку та за вартістю визначеною в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно із п. 2.1. договору, загальна сума договору без урахування ПДВ орієнтовно становить - 455 320,00 грн. в т.ч. ПДВ - 75 886,67 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата проводиться у національній грошовій одиниці на розрахунковий рахунок виконавця в наступному порядку:

4.1.1. перший платіж - аванс у розмірі 435 320,00 грн. в т.ч. ПДВ 72 533,33 грн., здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання даного Договору.

4.1.2. другий платіж - в розмірі 20 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3333,33 грн. здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на протязі 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання акта приймання-передачі товару та видаткової накладної.

Відповідно до п. 1.3. строк виконання робіт по договору:

початок виконання робіт - 20.08.2016 р.

закінчення виконання робіт - 27.08.2016 р.

Відповідно до п. 3.1 договору, по закінченню виконання етапів робіт, сторони складають двосторонній акт (за формами № КБ-2в та КБ-3).

30.12.2016 р. сторонами було підписано відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки за формами КБ-2в та КБ-3 за грудень 2016 р. на суму - 455 320,00 грн. по договору.

Відповідно до розділу 4 договору, відповідач після підписання 30.12.2016 р. актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки за формами КБ-2в та КБ-3 був зобов`язаний розрахуватися з позивачем протягом 5 банківських днів, тобто до 06.01.2017 р.

Позивач зазначає, що відповідач всупереч підписаним умовам договору оплатив виконані роботи не повністю, а лише у розмірі 415 000,00 грн.

Огрунтовуючи свої позові вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов договору в частині оплати вартості виконаних робіт, у зв`язку з чим станом на момент подачі даної позовної заяви загальна заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги (виконані роботи) та встановлені запасні частини складає 40 320,00 грн.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт на загальну суму 455 320,00 грн., зокрема, підписаним сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт та довідки за формами КБ-2в та КБ-3 за грудень 2016 р.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість наданих послуг у визначений договором строк у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду справи, складає 40 320,00 грн.

Докази здійснення відповідачем оплати заборгованості у розмірі 40 320,00 грн в матеріалах справи відсутні та відповідачем до матеріалів справи не залучені.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за виконані роботи суду не надано, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 40 320,00 заборгованості, а відповідач належними і допустимими доказами не довів суду належного виконання ним своїх зобов`язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу за договором № 21/07-16-1 від 21.07.2016 р. у сумі 40 320,00 грн. визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктом 5.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 3 695,76 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.2 договору сторони передбачили, що за несвоєчасний розрахунок за виконані роботи згідно пп. 4.1.1,- 4.1.2, договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,01 % від неоплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період прострочення.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 3 695,76 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 34 895,40 грн. інфляційних втрат та 10 915,31 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 10 915,31 грн. та 34 895,40 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іс-буд" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 37, ідентифікаційний код 39149621) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 21/38-А, ідентифікаційний код 37095763) 40 320 (сорок тисяч триста двадцять) грн. 00 коп. заборгованості, 3 695 (три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн. 76 коп. пені, 34 895 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 40 коп. інфляційних втрат, 10 915 (десять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 31 коп. 3% річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судово засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко