РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020Справа № 910/15491/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства «Комфорт-2000»

про стягнення 136 000, 00 грн.

Представники:

від позивача: Прохоров Є.І.;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Комфорт-2000» (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 68 000, 00 грн та пені у сумі 29 580, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 69/16-р/к від 26.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 позовну заяву Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без руху. Встановлено Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

15.11.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.12.2019.

11.12.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав заяву про виправлення описки в тексті позовної заяви, в якій повідомляє, що Комітетом допущено описку у тексті позовної заяви щодо організаційно правової форми відповідача, а саме замість: «Приватне підприємство «Комфорт-2000» помилково вказано: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт-2000».

Також, 11.12.2019 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої донараховано пеню за прострочення сплати штрафу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 68 000, 00 грн та пеню у сумі 68 000, 00 грн.

У судовому засіданні 12.12.2019 розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд визнав подану заяву такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим приймає її до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме 136 000, 00 грн, яка складається з: штрафу у розмірі 68 000, 00 грн та пені у сумі 68 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/15491/19 призначено на 30.01.2020.

15.01.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому повідомив, що з 01.01.2020 в органах казначейства України відкриті нові рахунки для зарахування податків, зборів на інших платежів до бюджетів, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача штраф та пеню в дохід Державного бюджету України на рахунок № НОМЕР_1 .

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.01.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши справу № 917-УД «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», 26.06.2019 прийняла рішення № 69/16-р/к, яким визнала, що Приватне підприємство «Комфорт-2000» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Авістор" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження конкурентної поведінки при підготовці та участі у відкритих торгах UA-2018-06-01-000756-а по предмету закупівлі: ДК 021:2015: 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Р-41 Обхід м. Тернополя км 12+441-26+943), які проведено у 2018 році Службовою автомобільних доріг у Тернопільській області.

У зв`язку із вказаним вище порушенням, рішенням Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.06.2019 № 69/16-р/к накладено штраф на Приватне підприємство «Комфорт-2000» у розмірі 68 000, 00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.06.2019 № 69/16-р/к було направлено відповідачеві супровідним листом від 27.06.2019 № 69-02/1022, проте до позивача повернувся поштовий конверт з відміткою: «вибули».

20.07.2019 рішення Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.06.2019 № 69/16-р/к було опубліковано у газеті «Голос України» № 136 (7142). Отже, акт вважається врученим відповідачеві 31.07.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем штраф сплачено не було, у зв`язку із чим позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Комфорт-2000» накладеного штрафу.

Крім суми штрафу, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за період з 01.10.2019 по 09.12.2019, що відповідно до розрахунку позивача складає 68 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Враховуючи, що зміст резолютивної частини Рішення було опубліковано у газеті «Голос України» № 136 (7142) від 20.07.2019, а тому враховуючи приписи ч. 1 ст. 56 Закону, Рішення вважається врученим відповідачу через 10 днів з моменту оприлюднення (опублікування), тобто 31.07.2019.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 30.09.2019.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачено, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати накладених на нього позивачем штрафів у встановлений Законом термін.

Враховуюче викладене вище, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000, 00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 68 000, 00 грн. за період з 01.10.2019 по 09.12.2019.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 68 000, 00 грн. Розмір пені за один день складає 1 020, 00 грн. (68 000, 00 грн х 1,5 %= 1 020, 00 грн.)

За період з 01.10.2019 по 09.12.2019 прострочено 70 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 71 400, 00 грн.

Тож, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 68 000, 00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 68 000, 00 грн.

Суд перевірив розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 68 000, 00 грн. є обґрунтованою, підтверджуються матеріалами справи та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, перевіреного судом, з урахуванням обмежень п. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Комфорт-2000" (вул. Сім`ї Кульженків, буд. 35, м. Київ, 04201, ідентифікаційний код - 30045460) в дохід загального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач - УДКСУ у Оболонському районі міста Києва, , банк отримувача - Казначейство України, код банку (МФО) 899998, номер рахунку - UA9026006, за кодом бюджетної класифікації: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. та пеню у сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Комфорт-2000" (вул. Сім`ї Кульженків, буд. 35, м. Київ, 04201, ідентифікаційний код - 30045460) на користь Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Максима Кривоноса, буд. 10, м. Тернопіль, 46027, ідентифікаційний код - 21157616) судовий збір у сумі 2 040 (дві тисячі сорок) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 10.02.2020.

Суддя Щербаков С.О.