номер провадження справи 16/4/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.02.2020 Справа № 908/907/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши клопотання Головного управління ДФС у Запорізькій області (вих.б/н від 29.01.2020) про надання документів, подане у справі №908/907/19, матеріали справи

Кредитори:

1. Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

2. Публічне акціонерне товариство Центренерго (03022, м.Київ, вул.Козацька, 120/4, літ. Є, )

3. Акціонерне товариство Укртрансгаз (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, )

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Фортеця Західбуд (70424, Запорізька область, Запорізький район, село Розумівка, вул.Дружби, буд.1-Б; )

банки, здійснюючі розрахунково-касове обслуговування боржника

1. ПАТ КБ „Приватбанк

2. ПАТ „ВБР

3. ПАТ „Укрінбанк

Ліквідатор арбітражний керуючий Загрія Роман Олегович (69001, м.Запоріжжя, а/с № 2800)

про банкрутство

Без виклику (повідомлення) представників учасників

УСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 16.10.2019 у справі № 908/907/19 боржника ТОВ Фортеця Західбуд визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Загрія Романа Олеговича.

Того ж дня 16.10.2019 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (номер публікації 63543).

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який набрав чинності 21.04.2019. Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Провадження у справі №908/907/19 з 21.10.2019 здійснюється за положеннями Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ)

30.01.2020 до суду надійшло клопотання кредитора Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - кредитор) за вих.б/н від 29.01.2020 про надання документів, в якому кредитор просить зобов`язати ліквідатора надати Головному управлінню ДФС у Запорізькій області до перевірки документи фінансово-господарської діяльності боржника за період з дати останньої перевірки або з 01.01.2016 по дату їх фактичного надання до контролюючого органу, а також інформацію про рух грошових коштів по всіх банківських рахунках. Також кредитор просить суд письмово повідомити про результати розгляду даного клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суд вважає, що подане кредитором клопотання підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, що подаються до господарського суду, визначені в статті 170 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Так, частиною першою цієї норми визначено загальні вимоги щодо змісту заяви, клопотання, заперечення.

Частиною 2 ст. 170 ГПК України передбачено, що письмова заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Клопотання кредитора підписано представником Головного управління ДФС у Запорізькій області (за довіреністю) Клочковою К.О.

За визначенням, наведеним у ст. 237 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі - ЦК України), представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 3 вказаної статті).

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Перехідних положень ГПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV Перехідних положень Конституції України.

02.06.2016 за №1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019 (абзац перший пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 01.01.2020 (абзац другий пункту). 30.09.2016 зміни набули чинності.

Отже, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 01.01.2020 здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Водночас, варто зазначити, що пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Принаймні, таке розуміння цих правовідносин закладене у частині 10 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII.

Разом з тим, змінами, внесеними до ГПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст.56 ГПК України). Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч.4 ст. 56 ГПК України).

З аналізу змісту цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 42 ГПК України процесуальних прав (подавати заяви та клопотання, надавати пояснення) можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Як вбачається з матеріалів клопотання, останнє підписане представником ГУ ДФС у Запорізькій області Клочковою Катериною Олексіївною. На підтвердження повноважень Клочкової К.О. до клопотання додано копію довіреності №59-0598) від 17.04.2019, виданої Клочковій К.О. виконуючим обов`язки начальника ГУ ДФС у Запорізькій області Манько Валерієм Олександровичем.

Будь-яких інших документів (положення про управління, посадової інструкції), що надавали б Клочковій К.О. діяти в інтересах ГУ ДФС у Запорізькій області, до клопотання не було надано.

У Єдиному реєстрі адвокатів України також відсутні відомості про те, що Клочкова К.О. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до клопотання не додано.

Представлена суду довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 4 ст.56 ГПК України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту), а також відсутності у Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа, не може належним чином підтверджувати, що відповідна особа є уповноваженою особою відповідного органу місцевого самоврядування та державної влади, котра діє від їх імені. Вказаного висновку дійшов також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, про що виклав свою позицію у постанові від 15.01.2020 по справі №280/3503/19.

Таким чином, кредитором (ГУ ДФС у Запорізькій області) не надано доказів належного уповноваження Клочкової К.О. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені кредитора у розумінні статті 56 ГПК України.

З огляду на викладене не можна вважати, що клопотання про надання документів (вих.б/н від 29.01.2020) підписане особою, яка є уповноваженим представником Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Ч.4 ст.170 ГПК України унормовано, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Поряд з вищевикладеним зазначається, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку за умови дотримання зазначених вище вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 3, 12, 20, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про надання документів (вих.б/н від 29.01.2020) і додані до нього документи повернути без розгляду.

Додаток: клопотання з додатками на 8 /восьми/ аркушах.

Копію даної ухвали надіслати ГУ ДФС у Запорізькій області.

Ухвала господарського суду, відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її складення за правилами, визначеними ст.ст. 254-259 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги наразі через Господарський суд Запорізької області.

Ухвалу складено та підписано 05.02.2020.

Суддя Р.А.Ніколаєнко