ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа№ 910/6673/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Євсікова О.О.

Агрикової О.В.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 13.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 (повне рішення складено 30.08.2019) у справі №910/6673/19 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет"

до Фонду державного майна України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державний реєстратор юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марина Миколаївна

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Закрите акціонерне товариство "Одеса-Чай"

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр естетичного виховання "Золоті Сторінки"

третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України про:

- визнання права власності на нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська,1;

- скасування рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни, індексний номер 37243509 від 25.09.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності 22498552 від 19.09.2017.

- визнання протиправним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі об`єктів державної власності (витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, серія та номер: 10-15/11245, виданий Фондом державного майна України 09.06.2017 р.), який містить відомості про державне майно - захисну споруду цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право власності на об`єкт, а саме: нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м. за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1, що належить позивачу на праві власності, було зареєстровано вдруге за Фондом державного майна України під новим реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна зі змінами в адресі, загальній площі та функціональному призначенні об`єкту. Таким чином, наявність зареєстрованого права власності за Фондом державного майна України у 2017 році на приміщення захисної споруди цивільного захисту № 56012, загальною площею 105,8 кв.м. за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1А є порушенням права власності позивача.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, вказуючи про те, що за даними, наданими Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, значиться окреме державне майно, яке у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу та перебуває на балансі ЗАТ "Одеса-Чай", зокрема, захисна споруда цивільного захисту розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А, у зв`язку з чим Головне управління ДСНС в Одеській області листом від 29.12.2010 р. №01/03-19-3711 запропонувала Одеській обласній державній адміністрації внести відповідні зміни до даних документального обліку захисних споруд Одеської області.

У наданих суду першої інстанції поясненнях, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області зазначало, що спірне нерухоме майно є об`єктом державної форми власності, а власником є держава в особі Фонду державного майна України, що підтверджується відповідними документами. Спірне майно не підлягало приватизації в силу ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

В поясненнях ТзОВ "Центр естетичного виховання "Золоті Сторінки", наданих місцевому господарському суду третя особа-3 зазначала, що захисна споруда цивільного захисту, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 є державною власністю, а власником є держава в особі Фонду державного майна України.

11.07.2019 до місцевого господарського суду надійшло клопотання ТзОВ "Центр естетичного виховання "Золоті Сторінки" про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в обґрунтування якого зазначено, що доступ позивачу до спірного об`єкту нерухомості було заблоковано з 2016 року; позивач не скористався своїм правом на огляд приміщення та не вжив жодних заходів щодо захисту порушеного, на його думку, права.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/6673/19 позов задоволено в повному обсязі. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" право власності на нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська,1. Скасовано рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни, індексний номер 37243509 від 25.09.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності 22498552 від 19.09.2017. Визнано протиправним та скасовано запис у Єдиному реєстрі об`єктів державної власності (витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, серія та номер: 10-15/11245 виданий Фондом державного майна України 09.06.2017), який містить відомості про державне майно - захисну споруду цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, будинок 1А. Стягнуто з Фонду державного майна України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" судовий збір у розмірі 12617,38 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що Фондом державного майна України порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" як власника нежилого приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1. При цьому, судом встановлено, що захисна споруда цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А та нежитлове приміщення №501 по вул. Маразліївська, 1 в м. Одесі - це один й той самий об`єкт нерухомого майна, що підтверджується висновком експерта №18-2207, а також листом №4837-05/716 КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 26.06.2018. Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності, суд виходив з того, що позивачу стало відомо про порушення його права 07.03.2018 у зв`язку із блокуванням доступу до спірного об`єкту нерухомості.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фонд державного майна України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/6673/19; призначено розгляд апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції 13.01.2020 представники третіх осіб-1, -2, -4 не з`явились.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення третій особі-1 поштової кореспонденції суду, зокрема ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 про відкладення розгляду апеляційної скарги до 03.12.2019.

В матеріалах справи містяться повідомлення про вручення третій особі-4 поштової кореспонденції суду, зокрема ухвал Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019, від 03.12.2019, від 12.12.2019 про прийняття апеляційної скарги Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/6673/19 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Коробенка Г.П., суддів: Агрикова О.В., Євсіков О.О. та призначення розгляду апеляційної скарги на 13.01.2020.

Також в матеріалах справи містяться конверти з копіями ухвал суду апеляційної інстанції від 12.11.2019, від 03.12.2019, від 09.12.2019, від 12.12.2019, які надсилались третій особі-2 - Закритому акціонерному товариству "Одеса-Чай" за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 3, причиною повернення зазначено "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки" та "адресат вибув".

Вказана адреса є адресою місцезнаходження ЗАТ "Одеса-Чай" згідно інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019, 12.11.2019, від 03.12.2019, від 12.12.2019 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності уповноваженого представників третіх осіб-1, -2, -4.

В судовому засіданні представники третьої особи-3 підтримали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр естетичного виховання "Золоті Сторінки" про витребування з Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради" копії документів, що підтверджують здачу в експлуатацію будинку за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1, інвентарну справу, копії технічного та поверхових планів, просив задовольнити вказане клопотання.

Представник відповідача підтримав клопотання третьої особи-3 про витребування доказів, просив його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти клопотання третьої особи-3 про витребування доказів, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши вказане клопотання, колегією суддів відмовлено у його задоволенні, оскільки аналогічне клопотання було задоволено під час розгляду справи в суді першої інстанції, та документи, які надійшли до суду на виконання вказаного клопотання, були досліджені судом першої інстанції, яким надано відповідну оцінку в оскаржуваному рішенні суду.

В судовому засіданні представники третьої особи-3 відмовились від клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судових рішень у справі №916/2514/19 та у справі №916/3332/19, у зв`язку з чим дане клопотання судом апеляційної інстанції не розглядалось.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр естетичного виховання "Золоті Сторінки" про призначення у справі судової будівельної експертизи, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представники третьої особи-3 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

20.04.2004 рішенням Одеської міської ради №2378-XXIV було затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягають відчуженню в 2004 році.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення, під порядковим номером 16 зазначено підвальне приміщення загальною площею 111,2 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1.

27.05.2004 рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 321 було доручено Комунальному підприємству "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" провести технічну інвентаризацію об`єктів нежитлового фонду комунальної власності, в тому числі підвального приміщення загальною площею 111,2 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1.

01.07.2004 виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано Свідоцтво про право власності (Серія САА № 423724) на нежиле підвальне приміщення № 501 загальною площею 111,2 кв. м. за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1, з якого вбачається, що вказане приміщення належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності.

20.07.2004 між Одеською міською радою, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеса та Одесити", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу №87, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г., який зареєстровано в реєстрі за №3196. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4483057, рішення про реєстрацію права власності від 18.08.2004 номер запису 392 в книзі 35неж-96.

20.08.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеса та Одесити", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корольовою Т.О., зареєстрованого в реєстрі за №2761, відповідно до якого позивач придбав індивідуально визначене майно у вигляді нежилого приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1.

03.09.2004 ТОВ "Одеса та Одесити" передало, а ТОВ "Компанія "Укрвтормет" прийняло індивідуально визначене майно у вигляді нежилого приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1, про що було складено та підписано акт приймання-передачі, підписаний сторонами.

09.09.2004 реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" було зареєстровано право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 6466486, номер запису 392 в книзі 35неж-147.

18.06.2013 Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради виготовлено технічний паспорт за №343699.72.12 на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) - сховище (протирадіаційне укриття), обліковий номер 56012, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А, літера "Г". Замовником технічної інвентаризації є держава в особі Регіонального відділення ФДМ України.

04.06.2014 Закрите акціонерне товариство "Одеса-Чай" листом №12/3 повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - Регіональне відділення ФДМ України/третя особа-4) про те, що на балансі ЗАТ "Одеса-Чай" знаходиться державне майно, яке в процесі приватизації не увійшло в статутний фонд господарського товариства - бомбосховище, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 А, загальною площею 105,8 кв.м, корисна площа 55,7 кв.м; в листі також було зазначено, що змін в технічному стані споруди не було, випадків змін технічного стану у зв`язку із аваріями, затопленнями, стихійними лихами і т.п., не зафіксовано.

До вказаного листа було додано наступні додатки: інформація по об`єктах державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ЗАТ "Одеса-Чай", але залишились на його балансі станом на 31.12.2013, Інвентаризаційний опис основних засобів №1 від 31.12.2010, №1 від 31.12.2011 та №1/14 від 04.06.2014, зведений акт інвентаризації майна від 04.06.2014.

Згідно Інвентаризаційного опису основних засобів №1 від 31.12.2010, найменування об`єкту - сховище №56061, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1. Згідно Інвентаризаційного опису основних засобів №1 від 31.12.2011, найменування об`єкту - сховище №56061, за адресою: м. Одеса без зазначення вулиці. Згідно Інвентаризаційного опису основних засобів №1/14 від 04.06.2014, найменування об`єкту - бомбосховище, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А.

Отже, з наведеного вбачаються розбіжності, як в назві об`єкта інвентаризації, так і в адресах, за якою знаходиться об`єкт.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна №10-15/11245 від 09.06.2017, балансоутримувачем державного майна, а саме: захисної споруди цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А, загальною площею 105,8 кв. м. є ЗАТ "Одеса-Чай".

19.09.2017 Фонд державного майна України звернувся до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою про здійснення державної реєстрації права власності на захисну споруду цивільного захисту за державою Україною в особі Фонду державного майна України.

19.09.2017 державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Мариною Миколаївною проведено державну реєстрацію права власності за реєстраційним № 22498552, Держави України в особі Фонду державного майна України на захисну споруду цивільного захисту №56012, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А.

25.09.2017 державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Мариною Миколаївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним №37243509.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно п. 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); 3) документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); 4) документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

З наведеного вбачається, що ЗАТ "Одеса-Чай" повідомило Регіональне відділення ФДМ України про те, що на його балансі є приміщення, не враховані при приватизації державного майна, а саме бомбосховище, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1 А. При цьому, на підтвердження вказаного, ЗАТ "Одеса-Чай" надало інвентаризаційні описи за 2010, 2011 та 2014 роки, які містили розбіжності, як в назвах об`єктів інвентаризації, так і в адресах місцезнаходження об`єкту.

26.06.2018 Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради листом №4837-05/716 повідомило начальника управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки національної поліції України про те, що з огляду поверхових планів нежитлового приміщення - захисної споруди цивільного захисту №56012, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А, загальною площею 105,8 кв. м. та поверхового плану нежитлового приміщення №501, за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1, загальною площею 111,2 кв. м., яке належить ТзОВ "Компанія "Укрвтормет", їх місця розташування, встановлено, що це є ті самі приміщення.

02.08.2018 Регіональне відділення Фонду державного майна України листом №10-10-03656 повідомило тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління захисту економіки Національної поліції України в Одеській області, про відсутність документів, на підставі яких захисна споруда цивільного захисту №56012, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А була поставлена на баланс ЗАТ "Одеса-Чай".

15.11.2018 Одеська міська рада листом №618/1-мр повідомила начальника управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки НП України, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо привласнення адреси: м. Одеса, вул. Маразліївськка, 1А, захисна споруда цивільного захисту №56012, загальною площею 105,8 кв.м. та привласнення адреси: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А "Г", захисна споруда цивільного захисту №56012, загальною площею 105,8 кв.м.

30.08.2018 Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України було проведено судову будівельно-технічну експертизу в рамках кримінального провадження №0001966.

Відповідно до висновку експерта №18-2207 від 30.08.2018, захисна споруда цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1А та нежитлове приміщення №501 по вул. Маразліївська, 1 в м. Одесі - це один й той самий об`єкт нерухомого майна.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що висновок експерта №18-2207 від 30.08.2018 є недопустимим доказом, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутній дозвіл слідчого або прокурора щодо використання матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 221 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Таким чином, ТОВ "Компанія "Укрвтормет", як заявник у кримінальному провадженні має право знайомитися з матеріалами справи кримінального провадження №0001966, а також робити виписки та копії з них.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача та третьої особи-3 про те, що захисна споруда №56012 за адресою: вул. Маразліївська, 1-А та нежиле приміщення №501 по вул. Маразліївська, 1 в м. Одесі не є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, посилаючись при цьому на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 18.06.2019 №ЕС-2502-1-1351.19, а також висновок судової будівельно-технічної експертизи від 19.08.2019 за №79/19, оскільки, оцінюючи фактичні обставини справи та звертаючись до балансу вірогідностей, суд апеляційної інстанції вважає, що факти, встановлені у висновку експерта №18-2207 від 30.08.2018 (а.с.53 т.1), є більш вирогідними за встановлені факти у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.06.2019 №ЕС-2502-1-1351.19 (а.с.201 т.1), яка проведена на замовлення представника третьої особи-3 - адвоката Якових Є.В. При цьому, висновок судової будівельно-технічної експертизи від 19.08.2019 за №79/19, проведеної на замовлення адвоката Попова М.С. - представника третьої особи-3 (а.с.248 т.2), не досліджувався судом апеляційної інстанції, оскільки заявлене третьою особою-3 в суді першої інстанції клопотання про долучення вказаного висновку до матеріалів справи як додаткового доказу у справі, залишено місцевим господарським судом без розгляду у відповідності до ч.2 ст.207 ГПК України.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" посилається на те, що право власності на об`єкт, а саме: нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м. за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1, що належить позивачу на праві власності, було зареєстровано вдруге за Фондом державного майна України під новим реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна зі змінами в адресі, загальній площі та функціональному призначенні об`єкту. Отже, наявність зареєстрованого права власності за Фондом державного майна України у 2017 році на приміщення захисної споруди цивільного захисту № 56012, загальною площею 105,8 кв.м. за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1А є порушенням права власності позивача.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із положеннями частин 1 та 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 391, 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, у разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема, у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно (даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17, від 05.03.2019 у справі №917/377/17, від 12.09.2019 у справі №921/369/17-г/13).

Як встановлено вище, 20.08.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеса та Одесити" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет" було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корольовою Т.О., зареєстрованого в реєстрі за №2761, відповідно до якого позивач придбав індивідуально визначене майно у вигляді нежилого приміщення № 501, загальною площею 111,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1. В подальшому, 09.09.2004 р. державним реєстратором Комунального підприємства "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" було зареєстровано право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 6466486, номер запису 392 в книзі 35неж-147.

Таким чином, з наведеного вбачається, що підставою виникнення у позивача права власності на вказане нежиле приміщення є чинний договір купівлі-продажу за №2761 від 20.08.2004, укладений між ТзОВ "Одеса та Одесити" та ТзОВ "Компанія "Укрвтормет". Отже, позивач правомірно набув право власності на нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса вул. Маразліївська, 1, що підтверджується наявними матеріалами справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відчуженню підлягало саме підвальне нежиле приміщення №501, а не захисна споруда чи бомбосховище, як на те вказують відповідач та треті особи-3 та -4.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що на підставі звернення Фонду державного майна України до державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан М.М., останньою 19.09.2017 проведено державну реєстрацію права власності спірного майна за державою України в особі Фонду державного майна України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Фондом державного майна України порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрвтормет", відповідно позов підлягає задоволенню шляхом визнання за останнім права власності на нежиле приміщення №501, загальною площею 111,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул . Маразліївська, 1, що тягне за собою визнання протиправним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі об`єктів державної власності (витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, серія та номер: 10-15/11245, виданий Фондом державного майна України 09.06.2017р.), який містить відомості про державне майно - захисну споруду цивільного захисту №56012 за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1А та відповідно підлягає скасуванню рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни, індексний номер 37243509 від 25.09.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності 22498552 від 19.09.2017.

Стосовно клопотання третьої особи-3 про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу стало відомо про порушення його права 07.03.2018 через блокування доступу до спірного об`єкту нерухомості, у зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів та відповідно було відкрито кримінальне провадження №0001966.

При цьому, доводи третьої особи-3 про те, що позивачу було відомо про блокування доступу до спірного об`єкту нерухомості ще у 2016 році не доведено належними доказами.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість заявленого клопотання третьої особи-3 про застосування строку позовної давності, яке відповідно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/6673/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/6673/19 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.02.2020 після виходу з відпустки судді Євсікова О.О. та виходу з лікарняного судді Агрикової О.В.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді О.О. Євсіков

О.В. Агрикова