ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5803/19
за позовом Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ"

до Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-14"

про стягнення 27 396,01 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 26 037,64 грн. - основного боргу, 1 182,09 грн. - пені, 107, 93 грн. - 3% річних, 68,35 грн. - індексу інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Заперечень сторін щодо розгляду справи судом за правилами спрощеного позовного провадження від сторін не надходило.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що 18.12.19р., у присутності членів кооперативу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , керівником кооперативу розпаковано конверт, направлений Позивачем, в якому відсутні додатки до позовної заяви від 26.11.19р. №7142, зокрема: розрахунок суми боргу за період з 01.06.19р. по 31.10.19р.; розрахунок 3% річних; розрахунок втрат від інфляції; розрахунок пені, при тому, що зазначені документи вказані у додатках до позовної заяви та в описі від 04.12.19р., але фактично відсутні у конверті та не долучені до примірника позовної заяви для Відповідача. Окрім цього, 18.12.19р. керівник кооперативу звернулася до відділення №50086 АТ "Укрпошта " з вимогою скласти відповідний акт про відсутність зазначених додатків у конверті, однак представником даного відділення надано усну відмову у складенні відповідного акту. Виходячи з даних обставин, членами кооперативу та керівником кооперативу складено Акт №В1 від 18.12.19р. про підтвердження факту відсутності вищезазначених додатків до позовної заяви у конверті.

Щодо неустойки Відповідач посилається на те, що він є неприбутковою організацією, яка здійснює свою діяльність шляхом самофінансування за рахунок оплати мешканцями та членами кооперативу коштів за управління будинком та житлово-комунальні послуги. Додаткові або інші джерела фінансування у Відповідача відсутні. Своєчасність та обсяги оплати Відповідачем житлово-комунальних послуг, в тому числі й заборгованості Позивачу, залежить виключно від оплати мешканцями та членами кооперативу, які в свою чергу Відповідач перераховує Позивачеві. Для забезпечення своєчасного та повного розрахунку з Позивачем та постачальниками житлово-комунальних послуг, Відповідач систематично здійснює роботу направлену на погашення заборгованості та оплати мешканцями та членами кооперативу житлово-комунальних послуг Позивача. Так, Відповідачем проведено необхідну роботу спрямовану на погашення заборгованості перед Позивачем, з мешканцями та членами кооперативу з квартир: 1, 59, 36, 15, 14, 5, 10, 7, 3, 29, 57, що підтверджується витягом про оплати мешканців Відповідача із зазначенням номерів чеків, квитанцій та дат оплат за період з 01.09.18р. по 16.04.19р. від 16.04.19р. Також звертає увагу, що станом на 18.12.19р. дебіторська заборгованість (виключно заборгованість мешканців перед Відповідачем) за житлово-комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення, складає 131 477,55 грн., з яких 32 761,11 грн. заборгованість перед Позивачем. Враховуючи вищевикладені обставини, Відповідач просить при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу), яка підлягає стягненню з Відповідача, який порушив зобов`язання врахувати винятковість випадку невиконання Відповідачем зобов`язань, ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання Відповідачем зобов`язання, наслідки для Позивача, у зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язання, невідповідність розміру штрафу таким наслідкам для Позивача, а також поведінку Відповідача. Отже, Відповідач просить суд зменшити розмір неустойки на 90 відсотків.

Окрім цього, у відзиві на позов та окремій заяві, Відповідач просить розстрочити виконання рішення, шляхом оплати заборгованості за рішенням суду, рівними долями щомісячно, протягом 11 місяців з першого дня наступного місяця після ухвалення рішення у справі. При розгляді даного клопотання, Відповідач просить взяти до уваги високий рівень добросовісності Відповідача, відсутність його вини у даній ситуації, поважність аргументів зі сторони Відповідача, якими кооператив обґрунтовує свою заяву, а також об`єктивну неможливість виконати рішення суду разовим платежем.

Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи і клопотання Відповідача, посилаючись на те, що заява Відповідача про невідповідність позовної заяви положенням ч. 1, 2 ст. 164 ГПК України не відповідає дійсності, так як у переліку додатків під №5-8, які надані до позовної заяви, додані, а також надіслані Відповідачеві: розрахунок суми боргу за період з 01.06.19р. по 31.10.19р. на 1 аркуші, розрахунок 3 % річних на суму боргу за той самий період на 1 аркуші, розрахунок пені та інфляційних. Окрім цього, відповідно до роздруківки Укрпошти з офіційного сайту, при відстеженні цінного листа №094 від 04.12.19р., видно, що цей цінний лист вручено Відповідачеві 14.12.19р., а Акт №В1 складено 18.12.19р., лише через 4 дні після отримання цінного листа, що ставить під сумнів його зміст. Поштовим відділенням №86 м. Кривий Ріг вручено поштове відправлення №094 від 04.12.19р. одержувачеві згідно з Описом вкладення, без будь-яких актів, у повному обсязі.

Щодо заяви Відповідача про зменшення неустойки (пені) на 90 %, Позивач заперечує мотивуючи тим, що Відповідачем порушені строки оплати наданих послуг, які передбачені п. 3.1. Договору, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, за порушення грошових зобов`язань, Відповідачеві нарахована пеня у розмірі 1 182,09 грн., що є дуже малою сумою в порівнянні з розміром несплаченого боргу Відповідачем, який на теперішній час є збитками Позивача, як не отримана сума доходу від наданих комунальних послуг. Крім того, Відповідач у відзиві зазначає, що суду необхідно врахувати норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст. 83 ГПК України щодо практики застосування наведених норм, однак право на зменшення неустойки суду є виключно за наявності "значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків". При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Позивач також заперечує проти заяви Відповідача про розстрочення оплати заборгованості за рішенням суду, оскільки незадовільний фінансовий стан Відповідача та криза у державі не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже сторони справи перебувають у рівних економічних умовах. Тобто, для виправдання затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про часткову оплату Відповідачем за вже отримані послуги, термін оплати яких сплив за умовами договору та вимогами законодавства, та на відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору - Позивача, на користь якої прийнято рішення. Так Позивач - комунальне підприємство засноване органом місцевого самоврядування - Криворізькою міською радою на основі майна, яке є власністю територіальної громади м. Кривого Рогу. Враховуючи скрутне фінансове становище Позивача, несвоєчасна оплата споживача за надані послуги з водопостачання і водовідведення паралізує його фінансово-господарську діяльність, як виробника комунальної послуги - централізованого водопостачання та водовідведення, що у свою чергу призводить до порушення графіку платежів за енергоносіїв, закупівлю хлору для очищення води, порушення строків виплати заробітної плати працівникам та інших порушень з оплати закупівель, розстрочення виконання судового рішення може завдати збитки добросовісним споживачам комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, а саме: населенню та юридичним особам м. Кривий Ріг. У відзиві Відповідача відсутні особливі та непереборні обставини, які б виправдовували встановлення судом першої інстанції строку для розстрочки виконання рішення, а недоведеність вказаних обставин є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2006р. сторонами укладено Договір №191 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі Договір), за п. 1.1. якого Виконавець (Позивач) зобов`язується надавати Споживачеві (Відповідач) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води (водопостачання) і водовідведення, а Споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Орієнтовний об`єм послуг, згідно до заявки-розрахунку Споживача: централізоване постачання холодної води 6915,0 м3/рік, у тому числі по групам: населення 6772,0 м3/рік, власні потреби 143,0 м3/рік, інші - м3/рік, водовідведення 6878,0 м3/рік, населення 6772,0 м3/рік, власні потреби 106,0 м3/рік, інші - м3/рік.

Відповідно до п. 2.1. Договору тарифи, на момент укладання договору, затверджені рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради №370 від 13.07.2005р. та №532 від 14.09.2005р. і становлять за групами споживачів (за 1м3 з ПДВ): населення: холодна вода - 0,46 грн., водовідведення - 0,32 грн.; бюджет: холодна вода - 0,54 грн., водовідведення - 0,54 грн.; інші: холодна вода - 1,62 грн., водовідведення - 1,54 грн.

У випадку зміни тарифів на послуги Виконавець повідомляє про це Споживача, відповідно до чинного законодавства України, через засоби масової інформації, без додаткового узгодження розмірів і строків введення нових тарифів. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (п. 2.2. Договору).

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-12 Правил 3630.

Згідно з п. 3.1. Договору розрахунки за надані послуги здійснюються Споживачем у грошовій формі протягом п`яти банківських днів після пред`явлення платіжної вимоги, рахунку або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Акт звірки взаємних розрахунків проводиться щомісяця (не пізніше 15 числа останнього квартального місяця) і є письмовою формою визнання боргу. Акт звірки взаємних розрахунків підписується повноважними на це особами - зі сторони Виконавця - начальник Водозбуту або заступник начальника Водозбуту бухгалтерського обліку, зі сторони Споживача - голова або бухгалтер (п. 3.4. Договору).

Пунктом 4.2.1. Договору встановлено обов`язок споживача своєчасно, в установлені договором строки, оплачувати послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до встановлених тарифів та забезпечити збір платежів.

Відповідно до п. 5.1. Договору Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за цим договором за:

1) недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

2) несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені, штрафу, індексу інфляції;

3) втручання в роботу засобів обліку;

4) порушення зобов`язань, встановлених договором або законодавством.

Згідно з п. 5.4. Договору у разі порушення зобов`язання Споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

При несвоєчасній оплаті Споживач зобов`язаний сплатити пеню, за надані послуги на власні потреби і іншим споживачам, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п.5.6. Договору).

Відповідно до п. 5.8. Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позовна давність до зобов`язань по сплаті отриманих послуг становить п`ять років (п. 5.9. Договору).

Згідно з п. 9.1. Договору цей договір набирає чинності з 01.01.2006р. і діє до 31.12.2006р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Сторони не надали суду заперечень щодо дії договору на спірний період.

З червня 2019р по жовтень 2019р. Позивач надавав Відповідачеві послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується сумісно підписаними актами приймання-передачі послуг від 27.06.19р., 30.07.19р., 29.08.19р., 30.09.19р. та 31.10.19р. Усього Позивачем нараховано обсягів наданих послуг з постачання холодної питної води і водовідведення Відповідачеві за період з 01.06.19р. по 31.10.19р. у кількості 1440,88 м3 води, та 1440,88 м3 стоків на загальну суму 31 192,16 грн.

Позивач виставив Відповідачеві рахунки-фактури на оплату наданих послуг: №26214/06/108 від 26.06.19р. на суму 6 219,34 грн., №30744/06/108н від 30.07.19р. на суму 6 207,78 грн., №35363/06/108н від 29.08.19р. на суму 6 043,34 грн., №40146/06/108н від 30.09.19р. на суму 6 619,95 грн., №44549/06/108н від 31.10.19р. на суму 6 186,14 грн., на загальну суму 31 192,16 грн. Одержання рахунків підтверджується підписами уповноваженої особи Відповідача на відривних корінцях до рахунків.

За даними Позивача, що не заперечуються Відповідачем, останній частково оплатив одержані послуги у сумі 5 154, 52 грн., що підтверджується випискою з реєстрів платежів від Відповідача). Виходячи з виписок з реєстру платежів з 02.09.2019 по 22.10.2019 за спожиті у червні 2019 року послуги Відповідач сплатив 5 154,52 грн.

У зв`язку неналежним виконанням Відповідачем умов Договору щодо оплати, в останнього утворився борг перед Позивачем у розмірі 26 037,64 грн.

З посиланням на п. 5.1. Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню у сумі 1 182,09 грн. за період прострочки з 17.07.19р. по 14.11.19р., нарахування проводилося окремо за кожним актом.

Крім того, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за період прострочки з 17.07.19р. по 14.11.19р., за кожним актом окремо Позивач нарахував 3 % річних - 107,93 грн. та індекс інфляції - 68,35 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт надання послуг, наявність порушення Споживачем умов Договору в частині своєчасної оплати наданих Позивачем послуг, правомірність та обґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов у частині основного боргу фактично визнав, стягнення пені заперечує, просить зменшити пеню на 90% та відстрочити виконання судового рішення на 11 календарних місяців.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем, та відзиву Відповідача, доводи Позивача про наявність у Відповідача боргу за надані послуги, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи (договором, актами приймання-передачі послуг, рахунками-фактури на оплату наданих послуг, випискою з реєстрів платежів від Відповідача).

Нарахування 3 % річних, індексу інфляції та пені Позивачем проведено правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

У відзиві на позов Відповідач заявив, що з позовною заявою не одержав додатків до неї: розрахунку суми боргу за період з 01.06.19р. по 31.10.19р.; розрахунку 3% річних; розрахунку втрат від інфляції; розрахунку пені, при тому, що зазначені документи вказані у додатках до позовної заяви та в описі від 04.12.19р.

Позивач до позовної заяви, поданої суду, додав опис вкладення у цінний лист, направлений Відповідачеві, з якого вбачається, що розрахунок суми боргу за період з 01.06.19р. по 31.10.19р.; розрахунок 3% річних; розрахунок втрат від інфляції; розрахунок пені, прийняті поштовою установою до пересилки Відповідачеві.

У відповіді на відзив Позивач зазначив, що відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошти, лист Позивача Відповідач одержав 14.12.2019 без будь-яких актів у повному обсязі. Акт про вміст відправлення Позивача Відповідач склав лише 18.12.2019, що ставить під сумнів його зміст.

За таких обставин, з урахуванням того, що Відповідач не надав відповідного акту про відсутність окремих документів у листі Позивача, складеного з працівниками поштової установи, суд не приймає позицію Відповідача, про відсутність наведених документів (додатків до позову).

Крім того, Відповідач, у відзиві на позов, просить зменшити суму стягуваної пені. Обґрунтовуючи своє клопотання Відповідач посилається на те, що він є неприбутковою організацією, що мешканці будинку мають значну заборгованість перед кооперативом, що з боржниками проведено роботу. До відзиву Відповідач також додав список боржників по ЖБК "Схід-14", довідки про відсутність коштів, про дебіторську й кредиторську заборгованості, витяг про оплати мешканців ЖБК "Схід-14" від 01.11.2019, й інше.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд, крім розміру збитків, повинен також враховувати: ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Суд також може зменшити розмір штрафних санкцій у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Вирішуючи питання про зменшення штрафних санкцій (пені), суд бере до уваги ступінь виконання зобов`язань та поведінку сторін, їх рівень добросовісності та виходить з того, що, споживаючи послуги Позивача у червні - жовтні 2019 року, Відповідач його послуги сплачував не регулярно. З виписки з реєстру платежів вбачається що з 02.09.2019 по 22.10.2019р. Відповідач сплатив за спірний період 5 154,52 грн., хоча за Договором мав оплачувати послуги Позивача щомісячно. При цьому, з наданого Відповідачем витягу про оплати мешканців ЖБК "Схід-14" від 01.11.2019 вбачається, що у спірний період з 14.06.2019 по 29.10.2019р. мешканцями кооперативу "За воду" сплачено готівкою 21 564,90 грн. Крім того, заявляючи про відсутність коштів та надаючи відповідну довідку, Відповідач не надав доказів обґрунтованості боргів мешканців кооперативу, наприклад довідок про заборгованість із заробітної плати чи інших. Також Відповідач не надав доказів звернення до суду з позовами до своїх боржників. Окрім того, нарахована Позивачем пеня значно менша від заборгованості Відповідача. Відповідно до чинного законодавства відсутність коштів на виконання договірних зобов`язань не є доказами виключних обставин, які б могли бути підставою для зменшення розміру пені. Також слід узяти до уваги права та інтерес обох сторін. Позивач є комунальним підприємством, яке надає послуги з водопостачання й водовідведення необмеженому колу осіб м. Кривого Рогу. Суд погоджується з Позивачем, що борги споживачів перед КП "Кривбасводоканал" за надані послуги з водопостачання і водовідведення можуть призвести до негативних наслідків у його фінансово-господарській діяльності, як виробника комунальної послуги - централізованого водопостачання та водовідведення, що, у свою чергу, може призвести до порушення графіку платежів за енергоносіїв, закупівлю хлору для очищення води, порушення строків виплати заробітної плати працівникам та інших порушень з оплати закупівель, що, в наслідку, може призвести до зупинки постачання енергоносіїв Позивачеві й завдати збитків добросовісним споживачам комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, а саме: населенню та юридичним особам м. Кривого Рогу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваної пені.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення належать: 26 037,64 грн. - основного боргу, 1 182,09 грн. - пені, 107,93 грн. - 3 % річних, 68,35 грн. - індексу інфляції.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Крім іншого, Відповідач просить відстрочити виконання рішення на 11 календарних місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору… (ч.4 ст. 331 ГПК України).

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, беручи до уваги наведені обставини й докази, проаналізовані судом стосовно клопотання Відповідача про зменшення пені, суд вважає, що надані Відповідачем докази не можуть вважатися належними і достатніми для підтвердження винятковості випадку, що за ст. 331 ГПК України є визначальною підставою для відстрочки виконання судового рішення.

До того ж, Відповідач не надав доказів того, що у разі відстрочення виконання рішення суду він зможе його своєчасно виконати.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин, правові підстави для відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" до Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-14" - задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-14", 50086, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, 97 (код 21909743) на користь Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", 50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а (код 03341316) 26 037,64 грн. - основного боргу, 1 182,09 грн. - пені, 107,93 грн. - 3 % річних, 68,35 грн. - індексу інфляції, 1 921,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Відмовити в задоволенні зави Житлово-будівельного кооперативу "СХІД-14", 50086, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, 97 (код 21909743) про розстрочення виконання рішення у справі № 904/5803/19.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10.02.2020

Суддя С.Г. Юзіков