УХВАЛА

03 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № Б15/365-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючий, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 та додані до неї матеріали

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019

у справі № Б15/365-08

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес"

до Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № Б15/365-08.

Перевіривши матеріали справи № Б15/365-08 та наведені у касаційній скарзі ОСОБА_1 доводи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № Б15/365-08 є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з тим, що вказане судове рішення прийнято судом із порушенням норм матеріального права та такою, що підлягає скасуванню.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ВАТ "Завод "Дніпропрес"; ліквідовано юридичну особу - Відкрите акціонерне товариство "Завод "Дніпропрес", 49000, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, буд. 139 ();припинено повноваження ліквідатора у справі № Б15/365-08 про банкрутство ВАТ "Завод "Дніпропрес", арбітражного керуючого Левченка Віталія Володимировича, свідоцтво № 100 від 01.02.2013, адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 11, оф. 307, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; провадження у справі закрито.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 - залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк - протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019, ОСОБА_1 в межах наданого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, подано заяву про часткове виконання вимог ухвали (усунено описки у даті оскаржуваної ухвали та номері справи) проте не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 у сумі 1921,00 грн. Також в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, зазначено, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 в частині відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на думку ОСОБА_1 , є незаконною, оскільки від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначав, що спір у даній справі стосується трудових відносин, які склалися у нього з підприємством банкрута.

Відмовляючи ОСОБА_1 у звільнені від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08, Центральний апеляційний господарський суд виходив з того, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду застосовується при оскарженні всіх без винятку ухвал господарського суду, які можуть бути предметом апеляційного перегляду, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання заяв (скарг), за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Крім того, апеляційним судом зазначено, що аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2018 у справі № 915/955/15. Також апеляційний господарський суд виходив з того, що, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана на ухвалу, якою ліквідовано юридичну особу - ВАТ "Завод "Дніпропрес" та закрито провадження у справі, тобто на ухвалу, якою завершено процедуру банкрутства підприємства, а не у справі про стягнення заробітної плати чи поновлення на роботі, що виключає можливість застосування вказаної п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та надання пільги щодо сплати судового збору.

Відтак, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 повернено скаржнику без розгляду на підставі ст. 258, ч.2 ст.260 та ч. 4 ст. 174 ГПК України, оскільки станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції скаржником у повному обсязі не усунуто недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, а саме не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08.

Згідно з п. 2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню у зв`язку з тим, що він не усунув її недоліки.

Відтак, з урахуванням обставин справи, відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 та відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, то правильне застосовування судом апеляційної інстанції вимог ч. 4 ст. 174, п. 2 ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 260 ГПК України під час прийняття ухвали від 21.11.2019 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № Б15/365-08 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах: "Устименко проти України", "Пономарьов проти України") право на справедливий судовий розгляд гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачиться у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно абз.1 п.2 ч. 2 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції , зокрема, у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 про повернення апеляційної скарги у справі № Б15/365-08 у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № Б15/365-08, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судом не розглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 233, 234, 235, абз.1 п. 2 ч. 2 ст. 293 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № Б15/365-08.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білоус В.В.

Жуков С.В.