ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4179/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 20269,23 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 22.07.2019 № 09/03/1001-МТР, в розмірі 20269,23 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/4179/19. Розгляд справи № 922/4179/19 призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

21.12.2019 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. №31144), в якому відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що відповідно до видаткової накладної від 17.09.2019 № 13 та товарно-транспортної накладної від 17.09.2019 № 013, товар, 18.09.2019 був доставлений та вручений покупцю. ТТН № 013 від 17.09.2019 містить підпис відповідальної особи та відбиток штампу покупця про прийняття товару. Отже, за твердженням відповідача, товар було доставлено та прийнято покупцем, однак видаткова накладна була підписана з простроченням. При цьому, як вимагає договір на видатковій накладній відсутні будь-які зауваження з приводу строку, якості, комплекту та комплектності товару та ін. Таким чином, як зазначає відповідач, не відбулося прострочення передання товару. Відповідач також наголошує на безпідставності застосування до нього відповідальності, передбаченої п. 6.9. договору купівлі-продажу від 22.07.2019 № 09/03/1001-МТР, оскільки даним пунктом договору передбачено відповідальність за некомплектність товару, натомість згідно додатків № 2, 3 до договору від 22.07.2019 № 09/03/1001-МТР сторони визначили саме комплект товару. Також вказує на те, що відсутність відповідних супровідних документів або деяких з них, не припиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила, і в акті вказується, які документи відсутні; приймання продукції по кількості робиться по транспортних і супровідних документах (рахунку-фактурі, специфікації, опису, пакувальним ярликам та ін.) відправника (виробника). Отже, на думку відповідача, позивач, встановивши відсутність певних документів, повинен був прийняти товар та своєчасно підписати усі первинні документи, також скласти не акт приймання-передачі на відповідальне зберігання від 18.09.2019 № 1217, а акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила.

10.01.2020 позивачем, через канцелярію суду, надано заперечення на відзив (вх. № 579), в яких позивач, заперечуючи проти доводів відповідача, зазначив, що аргументи відповідача не спростовують наявності прострочення, а реалізація права ПАТ "Укрнафта" на стягнення штрафних санкцій, має всі законні підстави.

22.01.2020 відповідачем, через канцелярію суду, надано заперечення на відповідь позивача на відзив (вх. № 1641).

29.01.2020 позивачем надано до суду додаткові пояснення (вх. № 2303), в яких зазначив, що акт приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю №1217 (на відповідальне зберігання) від 18.09.2019 був підписаний відповідачем в особі директора, як і всі заяви по суті в даному судовому спорі. У зазначеному акті відповідачем не було зазначено будь-яких заперечень, не було зроблено зауважень або ж інших поміток. Таким чином, на думку позивача, відповідач погодився, що поставка товару має недоліки, а передбачені договором від 22.07.2019 №09/03/1001-МТР складові товару були відсутні. Також наголошує, що прострочення виконання зобов`язання відбулось відповідачем, навіть, якщо вважати, що кінцевий термін поставки за договором - 07.10.2019, як на цьому наполягає відповідач.

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (ПАТ «Укрнафта», позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоспецметал» (ТОВ «Енергоспецметал», відповідач, продавець) було укладено договір купівлі-продажу від 22.07.2019 №09/03/1001-МТР (далі - договір) з додатками №№ 1-3.

Предметом договору, згідно з п.1.1 договору, додатку №1 до договору є поставка насосів поршневих НБ-50 та НБ-125, загальною вартістю 1013461,33 грн. Технічні характеристики наведених товарів визначені у додатках №№ 2, 3 відповідно. Так, в комплект поставки повинен був входити, зокрема, комплект супровідної документації - паспорт (сертифікат походження), інструкція по експлуатації, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування в Україні, згідно постанови КМ України від 26.10.2011 №1107.

Відповідно до п.7 додатку №1 до договору термін поставки - протягом сімдесяти п`яти календарних днів, з моменту підписання договору.

Таким чином, поставка повинна бути здійсненою до 07.10.2019 включно.

Згідно з п.5.3 договору, датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місті призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/або додатковими угодами. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання/передачі товару. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами без зауважень видаткової накладною та/або акта приймання-передачі товару.

Так, додатком № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною, передбачено умови оплати: 100% по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів.

Як вказує позивач, ТОВ «Енергоспецметал» здійснило поставку товару на суму 1013461,33 грн., в тому числі ПДВ, з простроченням строку, про що свідчить видаткова накладна від 17.09.2019 №13, з відміткою про прийняття товару ПАТ «Укрнафта» 24.10.2019.

Зазначене прострочення виникло через відсутність передбачених додатками №№2, 3 оригіналів паспортів, а також дозволів на застосування товарів в Україні, згідно з постановою КМ України від 26.10.2011 №1107, що підтверджується актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю № 1217 (на відповідальне зберігання) від 18.09.2019, що складений за участю директора відповідача.

Зазначені паспорти та дозволи були надані відповідачем 24.10.2019.

Відповідно до п.6.9 договору за порушення строку постачання товару, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. 5.12, п. 5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 2% від вартості вчасно не поставленого товару, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару, не поставленого вчасно.

Таким чином, ТОВ «Енергоспецметал» порушило встановлений термін поставки, у зв`язку з чим зобов`язаний сплатити 2% штрафу від суми не поставленої вчасно продукції, на підставі п.6.9 договору, що становить 20269,23 грн. (1013461,33 грн. х 2%), що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначає договір, як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.682 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності.

Згідно з ч. 1 ст. 683 ЦК України, якщо договором купівлі-продажу встановлений обов`язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов`язання є виконаним, з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту.

Відповідно до додатків 2, 3 до договору сторони узгодили, що комплект поставки мав включати, крім насосів правого виконання та нестандартного інструменту для розбирання та збирання, комплект супровідної документації - паспорт (сертифікат походження), інструкцію по експлуатації, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування в Україні, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011.

П. 6.9 договору сторони передбачили відповідальність, як за постачання некомплектного товару, так і за некомплектність товару.

Із обставин справи вбачається, що ТОВ «Енергоспецметал» здійснило поставку товару на суму 1013461,33 грн., в тому числі ПДВ, з простроченням, про що свідчить видаткова накладна від 17.09.2019 №13, з відміткою про прийняття товару ПАТ «Укрнафта» 24.10.2019.

Зазначене прострочення виникло через відсутність передбачених додатками №№2, 3 оригіналів паспортів, а також дозволів на застосування товарів в Україні, згідно з постановою КМ України від 26.10.2011 №1107, що підтверджується актом приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю № 1217 (на відповідальне зберігання) від 18.09.2019 про неможливість прийняття товару до моменту усунення недоліків поставки, що складений за участю директора відповідача.

Зазначені паспорти та дозволи були надані відповідачем 24.10.2019.

Суд зазначає, що акт приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю №1217 (на відповідальне зберігання) від 18.09.2019 був підписаний відповідачем в особі директора. У зазначеному акті відповідачем не було зазначено будь-яких заперечень, не було зроблено зауважень, що спростовує твердження відповідача, що даний акт складений не у відповідності до законодавства, а, отже, відповідач погодився з тим, що комплект супровідної документації - паспорт (сертифікат походження), інструкця по експлуатації, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування в Україні згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011, на час поставки, були відсутні.

Таким чином, відповідач погодився, що поставка товару, має недоліки, а передбачені договором від 22.07.2019 №09/03/1001-МТР складові товару були відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.689 ЦК України, у продавця є обов`язок вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, реалізація обов`язку ПАТ «Укрнафта» прийняти товар, безпосередньо залежить від виконання обов`язку відповідача поставити належний товар та слідує за виконанням такого обов`язку.

Відповідно до умов п. 5.12, п. 5.13 договору, відповідачеві надане право здійснити усунення недоліків поставки товару протягом 15 робочих днів з моменту підписання сторонами акту.

Однак, відповідач усунув недоліки поставки товару з простроченням - 24.10.2019, про що свідчить видаткова накладна від 17.09.2019 № 13, з відміткою про прийняття товару ПАТ «Укрнафта» - 24.10.2019.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

В силу вимог ст. ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В ч. 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

П. 6.9. договору сторони передбачили та встановили, що за порушення строку постачання товару, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. 5.12, п. 5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 2% від вартості вчасно не поставленого товару, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару, не поставленого вчасно.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування штрафу позивачем, суд визнає вимогу про стягнення з відповідача 20269,23 грн. штрафу законною, обґрунтованою, тому такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Щодо тверджень відповідача, що товар було доставлено та прийнято покупцем 18.09.2019, однак видаткова накладна була підписана з простроченням, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.5.3 договору від 22.07.2019 №09/03/1001-МТР, право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами, без зауважень, видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

Так, як свідчать матеріали справи, видаткова накладна від 17.09.2019 №13 містить відмітку від 24.10.2019 про прийняття товару ПАТ "Укрнафта" без зауважень. Таким чином, відповідно до умов договору, акту приймання/передачі товарів № 1217 та ст. 334 ЦК України право власності було набуте ПАТ "Укрнафта" - 24.10.2019, що спростовує відповідні твердження відповідача.

Твердження відповідача, що у позові позивач зазначає щодо некомплектності товару, хоча умовами договору було визначено комплект товару, що є різними поняттями, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 682 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності.

Згідно з ч. 1 ст.683 ЦК України, якщо договором купівлі-продажу встановлений обов`язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов`язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту.

Відповідно до додатків 2,3 до договору сторони узгодили, що комплект поставки мав включати, крім насосів правого виконання та нестандартного інструменту для розбирання та збирання, комплект супровідної документації - паспорт (сертифікат походження), інструкцію по експлуатації, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування в Україні згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011.

П. 6.9 договору передбачає відповідальність, як за постачання некомплектного товару, так і за некомплектність товару, оскільки відповідно до нього встановлено, що за порушення строку постачання товару, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. 5.12, п.5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 2% від вартості вчасно непоставленого товару, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару не поставленого вчасно.

Таким чином, доводи відповідача щодо того, що до правовідносин сторін необхідно застосовувати норми ч. 1 ст.683 ЦК України, при буквальному тлумаченні договору та норм Цивільного кодексу України не змінюють суть вимоги, а саме: стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання.

Підставою позову є порушення строку постачання товару (прострочення).

Судом встановлено, що прострочення виникло у зв`язку із відсутністю передбачених договором складових товару, які б, у разі їх не поставки, не дали змогу прийняти товар у власність ПАТ "Укрнафта".

Відповідач у відзиві на позов посилається на норми ст. 666 ЦК України, відповідно до яких, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві, є невірним, оскільки "документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства" відносяться до комплектності, а не є приналежностями товару.

Водночас, якщо розглядати поставку в контексті застосування ч. 1 ст.682 ЦК України, та говорити про "документи", як необхідну складову поставки за договором, застосування ст. 666 ЦК України також неможливе, оскільки вказаною статтею передбачене право ПАТ "Укрнафта" встановити строк для надання документів. При цьому, недотримання процедури встановлення строку для надання документів унеможливлює відмову покупця від договору, про що вказано в ч.2 ст.666 ЦК України. Зазначене не впливає на обов`язок відповідача поставити належний товар, який, серед іншого, за домовленістю сторін, включав і комплект супровідної документації - паспорт (сертифікат походження), інструкцію по експлуатації, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування в Україні згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011.

Ст. ст. 682, 683 ЦК України дозволяють сторонам самостійно встановити, що входитиме до складу продукції, який придбавається. В цьому полягає свобода договору, встановлена відповідно до ст. 627 ЦК України.

Слід зазначити, що застосування ст. 684, ст. 666 ЦК України, можуть розглядатись у спорі щодо розірвання договору для з`ясування, чи було дотримано відповідні процедури сторонами, що передують розірванню, натомість предметом даного спору - є стягнення штрафних санкцій, за прострочення виконання зобов`язання.

Посилання відповідача на наявність листування між сторонами договору, як доказу відсутності прострочення поставки (лист ПАТ "Укрнафта" від 18.09.2019 №01/01/09/03/01/02-02/2/569), судом не приймаються, оскільки, відповідно до п.12.2 договору ніякі зміни, доповнення до цього договору або будь-які угоди, пов`язані з цим договором, не будуть дійсними до тих пір, доки вони не будуть складені в письмовій формі українською мовою та належним чином підписані сторонами.

Так, укладений між сторонами договір не містить умов, які зазначені у листі ПАТ "Укрнафта" від 18.09.2019 №01/01/09/03/01/02-02/2/569.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 11 ГПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та запереченнях на позов, не спростовують наявності прострочення відповідачем свого зобов`язання за договором купівлі-продажу від 22.07.2019 № 09/03/1001-МТР, а, отже, позовні вимоги ПАТ "Укрнафта" є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, в розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал" (61037, м. Харків, пр. Московський, 199Б, офіс 1026А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, провулок Несторівський, 3-5, ) заборгованість в розмірі 20269,23 грн., судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" м. Київ (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5);

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоспецметал" (61037, м. Харків, пр. Московський, 199Б, офіс 1026А, )

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 05.02.2020.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4179/19