РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2020Справа № 910/16070/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП»

про стягнення 282 145,61 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП» (відповідач) про стягнення 282 145,61 грн заборгованості за Договором підряду № 38-1 від 01.06.2016, з яких: 176 564,22 грн основного боргу, 32 311,25 грн пені, 57 512,39 грн інфляційних втрат, 15 757,75 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

02.12.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло повідомлення на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2019, в якості додатків до якого, зокрема, додано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Заявою про зменшення розміру позовних вимог, долученою позивачем в якості додатку до повідомлення на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2019, позивач зменшив розмір позовних вимог на суму пені - 32 311,25 грн та просить суд стягнути з відповідача 249 834,36 грн, з яких: 176 564,22 грн основного боргу, 57 512,39 грн інфляційних втрат, 15 757,75 грн 3 % річних. З огляду на зменшення розміру позовних вимог, позивач просив суд вирішити питання щодо повернення частини судового збору в частині зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі № 910/16070/19 та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Зазначеною ухвалою заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду та визначено, що новою ціною позову, виходячи з якої вирішується спір, є 249 834,36 грн, з яких: 176 564,22 грн основного боргу, 57 512,39 грн інфляційних втрат, 15 757,75 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» з Державного бюджету України 484,67 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 162 від 23.10.2019, оригінал якого залишено в матеріалах справи № 910/16070/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/16070/19.

Зокрема, поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 у справі № 910/16070/19 було направлене відповідачу за адресою: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 16, вказаною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім, поштове відправлення з наведеною ухвалою суду та примірником повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції було повернуте органами зв`язку до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 у справі № 910/16070/19 було надіслано за належною адресою, тобто повідомленою суду позивачем, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуто підприємством зв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, повідомлення на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2019, заяву про зменшення розміру позовних вимог та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до стст 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП» (генпідрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» (підрядник, позивач) був укладений Договір підряду № 38-1 (далі - Договір або Договір № 38-1 від 01.06.2016), відповідно до п. 1.1 якого генпідрядник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України та умов Договору виконання робіт з улаштування покриття (надалі - роботи) по об`єкту «Завершення будівництва ІІІ та ІV черг будівництва житлових будинків з об`єктами обслуговування населення та паркінгом по вул. Онуфрія Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва» (надалі - об`єкт). Перелік повного комплексу робіт, що виконується підрядником за цим Договором:

- комплекс робіт по улаштуванню покриття;

- пред`явлення генпідряднику виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-3 за місяць, до 20 числа звітного місяця (п. 1.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що договірна ціна повного комплексу робіт, вказаних в п. 1.2 Договору, визначається на основі Договірної ціни, що є невід`ємною частиною Договору і складає 1 528 983,10 грн, у тому числі ПДВ 20% - 254 830,52 грн.

Згідно п. 11.2 Договору оплата виконаних робіт підряднику здійснюється генпідрядником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання Актів (ф. КБ-2в), Довідок (ф. КБ-3).

На виконання умов Договору підряду № 38-1 від 01.06.2016 позивач виконав роботи та поніс витрати на загальну суму 1 520 097,14 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями:

- акту № 24 від 30.06.2016 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року на суму 79 208,50 грн;

- акту № 25 від 30.06.2016 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року на суму 448 841,27 грн;

- акту № 26 від 30.06.2016 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року на суму 25 339,60 грн;

- акту № 32 від 30.06.2016 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року на суму 9 377,81 грн;

- акту № 71 від 29.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 353 836,26 грн;

- акту № 85 від 31.08.2016 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року на суму 603 493,70 грн.

Крім того, вартість виконаних позивачем робіт та понесених витрат підтверджується також наявними в матеріалах справи довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2016 року на суму 562 767,18 грн, за липень 2016 року на суму 353 836,26 грн, за серпень 2016 року на суму 603 493,70 грн.

Відповідачем, на виконання умов Договору підряду № 38-1 від 01.06.2016 у період з 08.07.2016 по 15.08.2016 були здійсненні часткові оплати у загальному розмірі 1 260 000,00 грн, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи копіями банківських виписок за 08.07.2016, 20.07.2016, 21.07.2016, 05.08.2016, 08.08.2016, 11.08.2016, 15.08.2016.

16.09.2016 між позивачем (сторона-2) та відповідачем (сторона-1) укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - Угода від 16.09.2016). Пунктом 1 зазначеної Угоди сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижче вказаних договорів, у яких сторона-1 і сторона-2 є сторонами.

1.1 За договорами:

а) - поставки відповідно до:

Договір № 38-1 від 01.06.2016.

Сторона-1 є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов`язання в сумі 38 002,43 грн.

Сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов`язання в сумі 38 002,43 грн.

Вказані вище зобов`язання за договором поставки, визначеним підпунктом а) пунктом 1.1 Угоди припиняються частково в сумі 38 002,43 грн, оскільки зустрічні вимоги не є рівними.

25.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» укладено Угоду про зарахування зустрічних вимог (далі - Угода від 25.01.2017). Відповідно до п. 1 зазначеної Угоди зараховується заборгованість ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» перед ТОВ «КОМПАС ГРУП» за послуги генпідряду згідно Договору № 36-1 від 10.05.2016 на суму 25 347,42 грн в т.ч. ПДВ 20% 4 224,57 грн в рахунок погашення заборгованості ТОВ «КОМПАС ГРУП» перед ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» згідно Договору № 38-1 від 01.06.2016 на суму 25 347,42 грн в т.ч. ПДВ 20% 4 224,57 грн.

Відповідно до п. 2 зазначеної Угоди зараховується заборгованість ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» перед ТОВ «КОМПАС ГРУП» за траву згідно видаткової накладної № КГ000000254 від 30.06.2016 на суму 4 080,00 грн в т.ч. ПДВ 20% 680,00 грн в рахунок погашення заборгованості ТОВ «КОМПАС ГРУП» перед ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» згідно Договору № 38-1 від 01.06.2016 за БМР на суму 4 080,00 грн в т.ч. ПДВ 20% 680,00 грн.

На підставі листа ТОВ «КОМПАС ГРУП» № 5 від 25.01.2017 грошові кошти у розмірі 16 103,07 грн, які надійшли на рахунок позивача за Договором № 36-1 від 10.05.2016, було зараховано в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 38-1 від 01.06.2016.

На підтвердження зарахування зустрічних однорідних вимог та наявності заборгованості між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 25.01.2017, відповідно до якого відповідач підтвердив наявність у нього заборгованості перед позивачем у розмірі 176 564,22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором № 38-1 від 01.06.2016, оплату прийнятих робіт та матеріалів в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за Договором підряду № 38-1 від 01.06.2016 становить 176 564,22 грн.

З урахуванням наведеного, у зв`язку із наявністю заборгованості за Договором № 38-1 від 01.06.2016 у розмірі 176 564,22 грн та простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог нарахував інфляційні втрати у розмірі 57 712,39 грн та 3% річних у розмірі 15 757,75 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт № 24 від 30.06.2016, № 25 від 30.06.2016, № 26 від 30.06.2016, № 32 від 30.06.2016, № 71 від 29.07.2016, № 85 від 31.08.2016 та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми № КБ-3) позивачем передано, а відповідачем прийнято виконані будівельні роботи на підставі Договору підряду № 38-1 від 01.06.2016 на загальну суму 1 520 097,14 грн.

Відповідач підписав вказані акти та прийняв виконані позивачем будівельні роботи роботи без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 11.2 Договору сторони погодили, що оплата виконаних робіт підряднику здійснюється генпідрядником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання Актів (ф. КБ-2в), Довідок (ф. КБ-3).

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, відповідач у визначені Договором № 38-1 від 01.06.2016 строки не здійснив повної оплати за виконані позивачем будівельні роботи, заборгованість відповідача за Договором у сумі 176 564,22 грн підтверджена матеріалами справи, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 176 564,22 грн (основний борг).

Позивачем в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 57 512,39 грн та 3% річних у розмірі 15 757,75 грн.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань встановив, що вони за вказаний позивачем період складають 57 506,89 грн.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 57 512,39 грн інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню в сумі 57 506,89 грн.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 15 757,75 грн, виходячи з встановленого періоду, з якого відповідач є таким, що прострочив, та з урахуванням визначеного позивачем у розрахунку періоду нарахування, суд дійшов висновку, що сума 3% річних, розрахована позивачем, не суперечить нормам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню повністю в сумі 15 757,75 грн 3% річних.

Приписами стст 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із стст 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208».

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в якості додатку до повідомлення на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 додано попереднє визначення суми судових витрат, яке складається з суми судового збору в розмірі 4 232,18 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Враховуючи зменшення розміру позовних вимог, позивач мав сплатити судовий збір в сумі 3 747,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» з Державного бюджету України 484,67 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 162 від 23.10.2019, оригінал якого залишено в матеріалах справи № 910/16070/19.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову, судовий збір у сумі 3 747,43 грн покладається на відповідача, а судовий збір у сумі 0,08 грн покладається на позивача.

Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 16; ідентифікаційний код 38282261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельне управління-208» (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 13, кв. 5; ідентифікаційний код 36051023) 176 564,22 грн (сто сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 22 коп.) основного боргу, 57 506,89 грн (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шість гривень 89 коп.) інфляційних втрат, 15 757,75 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 75 коп.) 3% річних та 3 747,43 грн (три тисячі сімсот сорок сім гривень 43 коп.) судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені стст 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 05.02.2020.

Суддя Гумега О.В.