Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2020 р. Справа № 906/156/20.

Господарський суд Житомирської області у складі: cудді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом

Акціонерного товариства "Таскомбанк" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Залізка Валерія Антоновича (м. Житомир)

про стягнення 319128,43 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором №ID5582554 від 12.11.2018 у сумі 319128,43 грн, з яких: 255000,00 грн заборгованості за кредитом, 0,12 грн відсотків, 49656,01 грн комісії, 11619,12 грн пені, 2853,18 грн штрафу.

Одночасно з пред`явленням позову АТ "Таскомбанк" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно приватного підприємця автомобіль RENAULT MASTER, 2002 року випуску, зазначивши реєстраційний номер транспортного засобу.

В обґрунтування заяви вказано, що заборгованість за кредитним договором №ID5582554 від 12.11.2018 тривалий час не погашається та існує імовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зауважує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заяву мотивовано тривалим невиконанням зобов`язання за кредитним договором, а також імовірною неможливістю виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може наслідувати інших цілей, зокрема, спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Однак АТ "Таскомбанк" не надало до заяви доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких банківська установа звернулася до суду.

Водночас згідно з вимогами чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з обґрунтування їх вимог і заперечення.

У заяві про забезпечення позову, представник позивача наводить власні висновки та міркування щодо доцільності та необхідності вжиття заходів забезпечення позову, підсилюючи практикою Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу