ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2866/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., за участю секретаря судового засідання Денисевич К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Вестхім" (м. Івано-Франківськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (Київська обл., м. Біла Церква)

про стягнення 103401,53 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Пукіш Б.С. довіреність від 11.09.2019 вих. № 258/09;

від відповідача: не прибув.

Приватне підприємство "Вестхім" (далі - позивач) подало до господарського суду позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (далі - відповідач) 103401,53 грн, з яких: 90660,00 грн основної заборгованості, 8663,41 грн інфляційних втрат та 4078,12 грн 3% річних.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № Р-07/17 від 04.08.2017 в частині проведення своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою від 25.11.2019 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву Приватного підприємства "Вестхім" від 12.11.2019 без руху, у зв`язку з недотриманням на момент подання позовної заяви вимог п. п. 2, 3, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

13.12.2019 на адресу Господарського суду Київської області від Приватного підприємства "Вестхім" надійшло клопотання про долучення документів від 10.12.2019, згідно з якою позивач усунув недоліки позовної заяви від 12.11.2019.

Ухвалою від 18.12.2019 Господарський суд Київської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 28.01.2020; повідомив відповідачу, що відзив на позовну заяву подається у строк, передбачений ч. 1 ст. 251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву та доказів відправки копії відповіді на відзив відповідачу у строк, визначений судом згідно з вимог ч. 4 ст. 166 ГПК України, - до 17.01.2020 (включно), а відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 24.01.2020 (включно).

11.01.2020 до суду поштовим зв`язком від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, доказом чого є поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.08.2017 між Приватним підприємством "Вестхім" (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (далі - замовник) було укладено договір № Р-07/17 (далі договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати капітальний ремонт преса одно кривошипного простої дії моделі П9808.

Відповідно до п. 2.1 договору строк виконання робіт по договору 90 календарних днів з моменту надходження першої передоплати.

Виконавець здійснює монтаж пресу, пусконалагоджувальні роботи, випробування і здачу його замовнику (пп. 1.2.5 п. 1.2 договору).

Згідно з умовами п. п. 3.1, 3.3 договору унормовано, що загальна вартість договору складає 342000,00 грн, в тому числі ПДВ складає 57000,00 грн, і включає в себе виключно вартість деталей і робіт п. 1.2.2 договору.

Порядок розрахунків по договору:

- Перший платіж 60% від загальної вартості суми договору оплачується замовником протягом 10 банківських днів від дати підписання даного договору;

- Другий платіж 30% від загальної суми договору не пізніше ніж через 10 банківських днів з моменту прийняття обладнання на території виконавця;

- Остаточний платіж 10% від загальної суми договору протягом 10 банківських днів після підписання сторонами акту виконаних монтажних і пусконалагоджувальних робіт преса.

Відповідно до п. 9.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, однак, в будь-якому випадку, до повного фактичного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань, що передбачені договором, в тому числі завершення взаєморозрахунків.

Як зазначено у позовній заяві, на виконання умов вищевказаного договору 14.08.2017 відповідачем були перераховані позивачу грошові кошти в сумі 205200,00 грн, що складає 60% від загальної суми договору (платіжне доручення № 1140 від 14.08.2017).

26.04.2018 між сторонами було підписано доповнення № 1 до договору, яким передбачено, що сторони змінили термін дії договору до 31.12.2018, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; доповнили пункт 1.1.1 договору пунктом 1.1.2 щодо необхідності проведення виконавцем додаткових робіт по ремонту преса з використанням своїх комплектуючих, необхідність виконання яких було встановлено в процесі виконання робіт; встановлено термін виконання робіт, зазначених в п. 1.1.2 доповнення № 1, в строк до 30.05.2018, визначено їх вартість у розмірі 56460,00 грн, в т. ч. ПДВ, що включає в себе вартість деталей та комплектуючих та встановлено порядок їх оплати, а саме: протягом 5 календарних днів з дати приймання обладнання на території виконавця (підписання акту приймання-передачі).

23.05.2018 між позивачем та відповідачем було підписано два акти виконаних робіт на суму 307800,00 грн (основн роботи) та 56460,00 грн (додаткові роботи). Того ж дня сторони також підписали акт приймання-передачі преса, зауваживши, що даний акт є підставою для проведення оплати другого платежу згідно з договору.

23.05.2018 відповідач перерахував на рахунок позивача за виконані ним основні роботи по договору другий платіж на суму 102600,00 грн. Оплату за проведені позивачем додаткові робити відповідачем проведено не було.

В подальшому 22.06.2018 між сторонами було підписано акт приймання-передачі преса, яким підтверджено прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт по капітальному ремонту преса в загальній сумі 398460,00 грн (342000,00 грн + 56460,00 грн) та випробування преса в режимі пусконалагоджувальних робіт.

У зв`язку з вказаним, 22.06.2018 позивачем було складено та передано відповідачу акт виконаних робіт (монтажних та пусконалагоджувальних) на суму 34200,00 грн, однак, за твердженням позивача, відповідач акт не підписав, з огляду на що у останнього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 90660,00 грн, з яких 56460,00 грн вартість прийнятих відповідачем додаткових робіт та 34200,00 грн вартість прийнятих відповідачем монтажних та пусконалагоджувальних робіт.

Відмова відповідача від оплати проведених позивачем згідно з договором робіт по капітальному ремонту преса стала підставою звернення останнього до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості в примусовому порядку. Окрім того, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач заявив до стягнення з відповідача позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь також додатково 4078,12 грн 3% річних та 8663,41 грн інфляційних втрат.

Відповідач згідно з відзиву на позовну заяву проти позову заперечив з тих підстав, що позивачем неналежно виконано взяті ним гарантійні зобов`язання по ремонту преса. Зокрема, відповідач зазначив, що 06.09.2018 на прес одно кривошипний простої дії моделі П9808, що капітально відремонтований позивачем, було встановлено штамп для вирубки ребра для каркасу дет.2101. Вирубано деталей в кількості 900 шт, після чого прес був зупинений внаслідок обриву трьох шпильок, що вкручені в пневматичну муфту, що є гарантійним випадком згідно з договору.

З огляду на вказане на адресу позивача було направлено лист від 11.09.2018 вих. № 10/392 з проханням направити свого представника для проведення аналізу виявленого дефекту, проведення подальшого ремонту та складання двостороннього акту. За даними відповідача, лист був отриманий позивачем 18.09.2018, однак залишений ним без відповіді та реагування, внаслідок чого відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок по оплаті залишку коштів за проведені позивачем робот по ремонту преса.

Повно встановивши обставини справи та здійснивши аналіз чинного законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, господарський суд дійшов до наступних висновків.

За своєю правовою природою договір № Р-07/17 від 04.08.2017 є договором підряду.

Згідно із ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вказано у ч. 5 ст. 882 ЦК України прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування.

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ч.ч. 3,4 ст. 853 ЦК України).

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Слід зазначити, що наданими до справи документами (актами приймання-передачі від 23.05.2018, від 22.06.2018) підтверджено факт виконання позивачем підрядних робіт по капітальному ремонту преса відповідача та прийняття останнім преса в експлуатацію після отримання позитивних результатів проведення його попереднього випробування, внаслідок чого в подальшому були виявлені недоліки роботи преса в межах гарантійного строку його використання після проведеного ремонту.

Загальна сума здійснених позивачем робіт склала 398460,00 грн, з них оплачено відповідачем 307800,00 грн (205200,00+102600,00), отже залишок заборгованості становить 90660,00 грн, з них 56460,00 грн вартість прийнятих відповідачем додаткових робіт по ремонту преса, прострочка в оплаті яких за умовами п. 3.5 доповнення № 1 від 26.04.2018 до договору виникла з 29.05.2018 (23.05.2018+5 к.д.), та 34200,00 грн вартість прийнятих відповідачем монтажних та пусконалагоджувальних робіт, строк оплати яких відповідач прострочив у відповідності до пп. 3.3.1 п. 3.3 доповнення до договору з 10.07.2018 (22.06.2018 + 10 б.д.)

Відповідно до приписів ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що оскільки відповідач згідно з акту приймання-передачі преса від 22.06.2018 прийняв останній в експлуатацію після проведення його капітального ремонту і станом на момент його прийняття ним не було виявлено недоліків в роботі, звідси суд констатує обов`язок відповідача по підписанню ним акту виконаних робіт (монтажних та пусконалагоджувальних) від 22.06.2018 на суму 34200,00 грн та належного виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті виконаних позивачем підрядних робіт на загальну суму 90660,00 грн у порядку та строки, що передбачені договором та доповненням до нього.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до ч. ч. 2 - 5 ст. 884 ЦК України передбачено, що підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник.

У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.

Договором будівельного підряду може бути встановлено право замовника сплатити передбачену договором частину ціни робіт, визначеної у кошторисі, після закінчення гарантійного строку.

За умовами п. п. 5.2 - 5.4 договору сторони погодили, що гарантійний строк обслуговування на нові деталі і вузли 12 місяців з моменту підписання акта виконаних робіт по даному договору і 6 місяців на відновлені деталі і вузли.

Якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені дефекти, брак чи недоукомплектованість, виконавець зобов`язаний замінити деталі чи вузли, виправити брак або доукомплектовать прес в максимально можливі скорочені строки з моменту звернення замовника про виявлені дефекти, брак чи недоукомплектованість преса.

Дефекти, виявлені протягом гарантійного строку, відображаються в двосторонньому акті. Для участі у складанні акту, погодження порядку і строків виправлення недоліків, виконавець зобов`язаний відрядити свого уповноваженого представника не пізніше 5 днів з дня отримання письмового звернення від замовника. У випадку неявки представника виконавця, акт оформлюється замовником з залученням експерта, який має відповідну ліцензію.

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження обставин виникнення під час роботи пресу гарантійного випадку, відповідач направив на адресу позивача листа від 11.09.2018 вих. № 10/392 з проханням направити представника ПП "Вестхім" для проведення аналізу виявленого дефекту та здійснення ремонту преса.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив факт отримання від відповідача вищевказаного повідомлення та вказав, що між позивачем та відповідачем існувала електронна переписка з цього приводу і що позивач не відмовлявся від взятих на себе гарантійних зобов`язань, у зв`язку з чим представником позивача особисто було здійснено виїзд для огляду преса на предмет його ремонту, однак його не пустили на підприємство відповідача, запевнивши в тому, що прес буде відремонтований власними силами або за участі спеціалістів. Представник позивача також зауважив, що порядок виявлення дефектів в роботі преса мав бути зафіксований в порядку, передбаченому п. 5.4 договору, однак належним чином двосторонній акт між сторонами не складався.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження факту виявлення та фіксації відповідачем за участі представників позивача чи з залученням експерта дефектів деталей пресу протягом гарантійного строку його експлуатації після проведеного відповідачем гарантійного ремонту.

Відсутність вищевказаних доказів, як і умови договору про право відповідача сплатити передбачену договором частину ціни робіт, проведених на виконання договору, після закінчення гарантійного строку обслуговування нових деталей та вузлів преса, зобов`язує відповідача здійснити повний розрахунок з позивачем за виконані ним роботи, які були прийняті відповідачем на підставі складених з позивачем актів виконаних робіт та актів приймання-передачі преса.

З огляду на вказане суд зазначає про безпідставність доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, про відсутність у нього перед позивачем зобов`язань з оплати підрядних робіт, проведених на виконання умов договору та доповнення до нього, на суму 90660,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 90660,00 грн основного боргу обгрунтовані, заявлені відповідно до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, отже підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування і стягнення на свою користь з відповідача інфляційних та 3% річних, господарський суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні в сумі 8663,41 грн за період з червня 2018 року по жовтень 2019 року на суму боргу у розмірі 56460,00 грн та за період з липня 2018 року по жовтень 2019 року на суму боргу у розмірі 34200,00 грн, а також 4078,12 грн 3% річних за період з 28.05.2018 до 10.12.2019 на суму боргу у розмірі 56460,00 грн та за період з 06.07.2018 до 10.12.2019 на суму боргу у розмірі 34200,00 грн.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних втрат, господарський суд встановив, що їх суми обгрунтовані та вірні.

Водночас, при перевірці вищевказаного розрахунку щодо обгрунтованості стягнення з відповідача суми 3% річних, судом було встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду їх нарахування. Враховуючи, що граничним строком оплати виконаних підрядних робіт по акту від 23.05.2018 на суму 56460,00 грн є 28.05.2018 включно, а по акту від 22.06.2018 - 09.07.2018 включно, отже заборгованість у відповідача виникла з 29.05.2018 та з 10.07.2018 відповідно, тому річні слід нараховувати також з 29.05.2018 та з 10.07.2018, а не з 28.05.2018 та 06.07.2018 як зазначив позивач.

Здійснивши перерахунок річних, виходячи з вищевказаного початку періоду їх нарахування, суд вважає правомірно заявленою до стягнення їх суму по акту від 23.05.2018 у розмірі 2603,35 грн, а по акту від 22.06.2018 у розмірі 1458,89 грн. У стягненні 15,88 грн 3% річних слід відмовити.

Відповідно до статей 74 та 77 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував заявлені у суді позовні вимоги, натомість заперечення відповідача проти позову судом оцінюються як безпідставні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 103385,65 грн, з яких: 90660,00 грн основного боргу, 4062,24 грн 3% річних та 8663,41 грн інфляційних втрат. У стягненні 15,88 грн 3% річних суд відмовляє за безпідставністю заявлених вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 232, 233, 236 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Вестхім" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" 103401,53 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (09108, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Леваневського, будинок 95, ) на користь Приватного підприємства "Вестхім" (76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, село Микитинці, вулиця Юності, будинок 62А, ): 90660 (дев`яносто тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 копійок основного боргу, 4062 (чотири тисячі шістдесят дві) гривні 24 копійки 3% річних, 8663 (вісім тисяч шістсот шістдесят три) гривні 41 копійку інфляційних втрат та 1920 (одну тисячу дев`ятсот двадцять) гривень 70 копійок судового збору.

3. У іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено: 03.02.2020

Суддя В.М. Антонова