ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3952/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
до Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" (61102, м. Харків, вул. Достоєвського, 3, )
про стягнення 6 997,71грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" пеню в розмірі 1 649,86грн., 3% річних в розмірі 1 852,20грн. та збитки від інфляції в розмірі 3 495,66грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 53(о/р0018) від 22.06.2006 щодо своєчасного внесення оплати за спожиту електричну енергію з посиланням на ст.ст.526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.193, 276 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишено без руху, надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 03.12.2019.

10.12.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у зв`язку з чим ухвалою суду від 10.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 10.12.2019 строк відзив на позов не надав, ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 17.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

22.06.2006 між Державним підприємством «Харківський завод транспортного устаткування» (відповідач) та Акціонерним товариством "Харківобленерго" (позивач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 0018 (53/о/р 0018), за умовами якого позивач зобов`язався постачати електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачувати позивачу її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами договору.

Судовим наказом господарського суду Харківської області від 15.04.2019 у справі № 922/1050/19, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 0018 (53/о/р 0018) від 22.06.2006 з відповідача на користь позивача було стягнуто 28 602,71грн. заборгованості за електричну енергію за період серпень, листопад 2018, 5377,93грн. заборгованості за КРЕ за період серпень, листопад 2018, 13 987,42грн. пені за період серпень 2018 лютий 2019, 1 569,95грн. 3% річних за період серпень 2018 лютий 2019 та 5 710,36грн. збитків від інфляції за період жовтень 2018 лютий 2019.

Крім того, судовим наказом господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі № 922/2525/18 стягнуто з Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" суму заборгованості 111 217,59грн., з яких: 93 388,64грн. - електрична енергія з квітня 2018 по липень 2018; 10349,21 грн. - КРЕ з квітня 2018 по червень 2018; 6979,67 грн. пеня з квітня 2018 - липень 2018; 500,07грн. - 3% річних за період з травня 2018 - липень 2018.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за судовими наказами від 17.09.2018 у справі № 922/2525/18 та від 15.04.2019 у справі № 922/1050/19 становить 121 991,35грн.

Відповідач заборгованість на загальну суму 121 991,35грн., що була стягнута за вищезазначеними судовими наказами, в повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим у нього перед позивачем залишилась не сплаченою сума боргу в розмірі 91 990,93грн.

За несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач за кожен період прострочення окремо та з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, нарахував останньому на суму невиконаного зобов`язання пеню, 3% річних та збитки від інфляції.

Оскільки рахунки на сплату пені, 3% річних та збитків від інфляції, які позивач направляв на адресу відповідача останнім були залишені без задоволення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд вважає за необхідне відзначити, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

За умовами п.4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 0018 (53/о/р 0018) від 22.06.2006 сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених п.2.2.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків" до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути сплачена відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції (п.6 додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії).

На підставі зазначеного, позивач нарахував на суму невиконаного зобов`язання в розмірі 91 990,93грн. (за кожен період прострочення окремо) 3% річних за період з 01.03.2018 по 31.10.2019 в сумі 1 852,20грн., збитки від інфляції за період з лютого по жовтень 2019 в сумі 3 495,66грн. та пеню за період з 01.03.2018 по 14.06.2019 в сумі 1 649,86грн.

Суд зазначає, що нарахування пені, 3% річних та збитків від інфляції проведено позивачем з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат 02.08.2018, 03.09.2018, 27.09.2018, 02.10.2018, 05.11.2018.

Перевіривши правомірність нарахування пені, 3% річних та збитків від інфляції на загальну суму боргу в розмірі 91 990,93грн, судом вбачається, що таке нарахування відповідає наданому позивачем розрахунку, передбачено чинним законодавством та умовами договору.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 28 602,71грн. підтверджується судовим наказом господарського суду Харківської області від 15.04.2019 у справі № 922/1050/19, а наявність заборгованості на суму 63 388,22грн. підтверджується судовим наказом господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі № 922/2525/18, яка на підставі ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідач доказів погашення заборгованості, стягнутої на підставі судового наказу господарського суду Харківської області від 15.04.2019 у справі № 922/1050/19 та судового наказу господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі № 922/2525/18 в повному обсязі суду не надав, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем на підставі судових наказів господарського суду Харківської області від 15.04.2019 у справі № 922/1050/19 та від 17.09.2018 у справі № 922/2525/18, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 01.03.2018 по 31.10.2019 в сумі 1 852,20грн., збитків від інфляції за період із лютого по жовтень 2019 в сумі 3 495,66грн. та пені за період з 01.03.2018 по 14.06.2019 в сумі 1 649,86грн. є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" (61102, м. Харків, вул. Достоєвського, 3, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, на UA 7111646, МФО 351629) 1 649,86грн. пені, 1 852,20грн. 3% річних, 3 495,66грн. збитків від інфляції та 1 921,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено "06" лютого 2020 р.

Суддя Т.А. Лавренюк