ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 922/2462/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Кушнір І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Неходи Віталія Миколайовича

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019

у справі № 922/2462/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Неходи Віталія Миколайовича

до:

1) Фізичної особи-підприємця Сартинського Олексія Анатолійовича;

2) Фізичної особи-підприємця Жидкова Анатолія Юрійовича,

про стягнення 370 000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Фізична особа-підприємець Нехода Віталій Миколайович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення солідарно з Фізичної особи-підприємця Сартинського Олексія Анатолійовича та Фізичної особи-підприємця Жидкова Анатолія Юрійовича 370 000 грн. збитків, завданих внаслідок невиконання ФОП Сартинським О.А. договору підряду на розробку та впровадження програмного забезпечення, укладеного між ним та позивачем у квітні 2016 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.05.2019 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ФОП Сартинського О.А. на користь ФОП Неходи В.М. 370 000 грн. на відшкодування завданих збитків. В частині позовних вимог до ФОП Жидкова А.Ю. у позові відмовлено.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 (колегія суддів у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий, Бородіна Л.І., Геза Т.Д.) апеляційне провадження у справі зупинено до вирішення по суті та вступу в законну силу рішень у справах №623/1244/19, №623/1245/19, №623/1283/19.

В обґрунтування своєї позиції суд апеляційної інстанції зазначив, що рішення місцевого господарського суду серед іншого мотивовано тим, що факт укладення семи договорів з фізичними особами для забезпечення повноцінного використання програмного забезпечення, яке мав розробити ФОП Сартинський О.А., факт завдання збитків позивачу невиконанням відповідачем-1 своїх договірних зобов`язань щодо розробки програмного забезпечення, розмір таких збитків та наявність причинного зв`язку між невиконанням відповідачем-2 своїх договірних зобов`язань та завданням збитків позивачу у розмірі 370 000 грн. однозначно встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 25.04.2017 у справі №922/1104/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 у справі № 922/1104/17. Разом з тим, у провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за позовними заявами ФОП Сартинського О.А. на стадії судового розгляду знаходяться цивільні справи, щодо визнання чотирьох договорів, укладених позивачем із фізичними особами недійсними, а саме: №623/1244/19 про визнання недійсним договору б/н від 16.05.2016, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 ; № 623/1245/19 про визнання недійсним договору б/н від 16.05.2016, укладеного між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 ; справа № 623/1283/19 про визнання недійсними договорів б/н від 16.05.2016 та б/н від 16.05.2016, укладених між позивачем та фізичною особою ОСОБА_3 та між позивачем та фізичною особою ОСОБА_4 . Підставою даного заявленого позову ФОП Нехода В.М. про стягнення збитків є, в тому числі, п. 5.2. вказаних договорів укладених ним з фізичними особами, чинність та дійсність яких оспорюється в інших цивільних справах № 623/1244/19, № 623/1245/19, № 623/1283/19. Встановлення наявності чи відсутності такої підстави для стягнення збитків залежить від наявності обов`язку передбаченого п. 5.2. спірних договорів. У зв`язку з чим визнання чи не визнання недійсними спірних договорів укладених між ФОП Нехода В.М. з фізичними особами безпосередньо впливає на ухвалення остаточного рішення в даній господарській справі.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду, позивач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, у зв`язку з чим останній дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі.

Так скаржник вказує на те, що Господарським судом Харківської області у рішенні від 25.04.2017 у справі № 922/1104/17 було однозначно встановлено: факт укладення позивачем семи договорів з третіми особами для забезпечення повноцінного використання програмного забезпечення, що його мав розробити відповідач ФОП Сартинський О.А. у господарську діяльність позивача; факт завдання збитків позивачу невиконанням відповідачем ФОП Сартинським О.А. своїх договірних зобов`язань щодо розробки програмного забезпечення; розмір таких збитків - 370 000 грн.; факт наявності причинного зв`язку між невиконанням відповідачем ФОП Сартинським О.А. своїх договірних зобов`язань щодо розробки програмного забезпечення та фактом завданням позивачу збитків у сумі 370 000 грн. Саме на цих фактах, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили, ґрунтуються як позовні вимоги у справі № 922/2462/19, та і оскаржуване відповідачем-1 рішення суду першої інстанції у справі, що розглядається. Склад учасників справи № 922/1104/17 та справі № 922/2462/18 є абсолютно ідентичним, а вищезазначені факти щодо завдання збитків позивачу не повинні доводитись позивачем у розглядуваній справі. З огляду на викладене, відсутні будь-які підстави для зупинення провадження у справі, адже преюдиційність фактів в господарському процесі є презумпцією, яка не може бути спростована, через що будь-яке рішення Ізюмського міськрайонного суду з вказаних апелянтом справ не усуне існуючої преюдиції.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2010 відкрито провадження за касаційною скаргою, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 31.01.2020.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 30.01.2020 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач-1 просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на правильність висновків апеляційного господарського суду.

Також до відзиву додано клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, мотивоване тим, що справа № 922/2462/18 має надзвичайне значення для відповідача-1, оскільки відносно нього відкрито виконавче провадження, розмір стягнення якого становить понад 415 000 грн., і вказана сума є непідйомною для нього. До того ж, останній втратив постійне місце роботи. Ще одне рішення суду відносно відповідача-1 може створити скрутні обставини, які він навряд чи буде в змозі самостійно подолати, а тому, з метою недопущення помилок, відповідач-1 хоче аби його аргументи та доводи стосовно зупинення провадження були безпосередньо почуті судом.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки право висловити свою позицію надано учасникам справи шляхом подання відзиву на касаційну скаргу, який враховується судом під час розгляду справи.

Переглянувши в касаційному порядку ухвалу апеляційного господарського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідний висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18.

Однак, всупереч вказаному, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи № 922/2462/18, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції відповідно до викладених у ньому висновків.

Апеляційний суд, зупиняючи апеляційне провадження у цій справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 623/1244/19, № 623/1245/19, № 623/1283/19 зазначив, що встановлення наявності чи відсутності підстав для стягнення збитків у справі, що розглядається, залежить від наявності обов`язку передбаченого п. 5.2. спірних договорів, у зв`язку з чим визнання чи не визнання недійсними спірних договорів укладених між ФОП Нехода В.М. з фізичними особами безпосередньо впливає на ухвалення остаточного рішення в даній господарській справі.

Разом з тим, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі. Питання дійсності чи не дійсності договорів, які є предметом позову у справах № 623/1244/19, №623/1245/19, №623/1283/19, не є визначальною умовою для правильного вирішення даного спору по суті, оскільки незалежно від цього позивач не обмежений у можливості доводити факт заподіяння йому збитків, їх розмір та причинно-наслідковий зв`язок між ними та невиконанням своїх зобов`язань Фізичною особи-підприємцем Сартинським Олексієм Анатолійовичем, що, за твердженнями ж самого позивача (як зазначено у позовній заяві), стало причиною для виникнення підстав для оплати послуг третім особам.

Не звернувши уваги на наведені обставини, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд справ № 623/1244/19, №623/1245/19, №623/1283/19 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст. 74 ГПК України, суттєвих обставин у цій справі під час її розгляду апеляційним господарським судом.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на преюдиційність обставин, встановлених у справі № 922/1104/17, не приймаються Верховним Судом, оскільки зазначене питання повинно досліджуватися апеляційним судом під час прийняття рішення по суті спору.

За таких обставин, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019, відповідно до ст. 310 ГПК України, підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Неходи Віталія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 у справі № 922/2462/18 скасувати.

Справу № 922/2462/18 передати до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Кушнір І.В.