ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/100/20

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Темп, Київська обл., Богуславський р-н., с. Дибинці

про стягнення 11275,80 грн.

встановив:

08.01.2020 р. до господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми Темп про стягнення 11275,80 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2020 р. позовну заяву Державної екологічної інспекції Столичного округу залишено без руху на підставі ст.ст. 164, 174 Господарського процесуального кодексу України та запропоновано позивачу надати до суду: пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням вірного найменування відповідача, докази доплати судового збору, докази направлення на адресу відповідача копії листа Київської обласної державної адміністрації № 06-1-07/1464 від 07.04.2016 р., копії платіжного доручення № 682 від 19.12.2019 р. та копії довіреності від 21.12.2019 р., належним чином засвідчені копії документів, які додані позивачем до позовної заяви, пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доданих до позовної заяви документів, пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням вірного переліку документів, які додані позивачем до позовної заяви, протягом 10 днів з дня отримання ним вказаної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 356, ухвала господарського суду Київської області від 13.01.2020 р. була отримана позивачем 20.01.2020 р. Отже, строк, встановлений ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2020 р., закінчився 30.01.2020 р.

04.02.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли доповнення до позовної заяви. Як вбачається з штемпелю ПАТ «Укрпошта», який міститься на конверті, в якому до господарського суду Київської області надійшли вказані пояснення, вони були подані до поштового відділення 30.01.2020 р. Отже, позивачем не пропущено строк, встановлений ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2020 р. для усунення недоліків позовної заяви.

Як вбачається з вказаних доповнень до позовної заяви, позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви щодо надання вірного переліку документів, які додані ним до позовної заяви та доплати судового збору.

До поданих позивачем пояснень додано, зокрема, клопотання, в якому він просить суд відстрочку для надання доказів сплати судового збору на суму 1209,54 грн. Клопотання обґрунтовано тим, що Державна екологічна інспекція Столичного округу є бюджетною установою, яка в даний час через переведення в інше Управління Державної казначейської служби України позбавлена можливості в призначений термін доплатити суму судового збору і отримати докази надходження суми судового збору у бюджет.

Розглянувши вказане клопотання судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України Про судовий збір свідчить про те, що, зокрема, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об`єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас ст.129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 7 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Проаналізувавши викладе та зміст клопотання, суд вважає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі, а самі лише обставини, пов`язані з тим, що Державна екологічна інспекція столичного округу є бюджетною установою, яка в даний час переведена в інше Управління Державної казначейської служби України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі заява № 28249/95 від 19.06.2001). У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, позивач зовсім не зазначає, до якого моменту він просить суд відстрочити сплату судового збору, та за рахунок яких коштів ним буде сплачений судовий збір.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи вважати не поданими та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева