СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" лютого 2020 р. Справа № 922/6658/15

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лісовця Дениса Сергійовича, м. Харків (вх. № 426 Х/2)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 (повний текст складено та підписано 16.12.2019) (суддя Усатий В.О.)

у справі № 922/6658/15

за заявою боржника Фізичної особи-підприємця Мкртчян Сергія Артушевича, м. Харків

про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі № 922/6658/15 відмовлено ліквідатору ФОП Мкртчян С.А. арбітражному керуючому Сасіній К.О. у задоволенні заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 16930 від 12.07.2019).

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернулась ФОП Лісовець Д.С. з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі № 922/6658/15.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Разом з тим, якщо ліквідатором позивача (банкрута) заявлено вимоги про повернення майна банкрута у ліквідаційну масу в межах справи про банкрутство позивача, це зумовлює обов`язок судів здійснювати розрахунок судового збору за ставкою, визначеною підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяв у майнових спорах, стороною яких є боржник.

Аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 24.01.2019 у справі № 915/441/18.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що заява про витребування майна з чужого незаконного володіння подана ліквідатором 12.07.2019, відтак, враховуючи, що станом на 01.01.2019 прожитковий мінімуму для працездатних осіб складав 1921,00 грн., то за подання вказаної заяви до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Ставки судового збору з апеляційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг у справі про банкрутство - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі №922/6658/15 становить 5763,00 грн. (3842,00 грн. - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 150%).

Однак до апеляційної скарги ФОП Лісовця Д.С. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі №922/6658/15 додано платіжне доручення №96732 від 27.01.2020, яке свідчить про сплату скаржником судового збору в сумі 2102,00 грн., що є меншим ніж встановлено діючим законодавством.

Крім того, відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) Суд дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження рішення без наведення відповідних причин, порушують принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 ст. 6 Конвенції.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала у справі №922/6658/15 постановлена 10.12.2019, а її повний текст складено та підписано 16.12.2019.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали є 08.01.2020 (з урахуванням того, що 06.01.2020 та 07.01.2020 були вихідними днями).

Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції Господарського суду Харківської області, який міститься на першому аркуші скарги, апеляційна скарга ФОП Лісовця Д.С. подана до місцевого суду 27.01.2020, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.12.2020 у справі №922/6658/15.

Однак апелянтом жодним чином не порушується питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі №922/6658/15 та не наведено жодних причин пропуску процесуального строку.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості дослідити питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне скарження рішення суду.

Викладені вище обставини відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 260, ст. 174 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 174, 234, 258, 256, 260, ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лісовця Дениса Сергійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі №922/6658/15 залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме:

- надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 3661,00 грн.

- надати до Східного апеляційного господарського суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 у справі №922/6658/15.

3.Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Лісовцю Денису Сергійовичу, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна