ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6028/19
За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 13 518,82 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець" заборгованість у розмірі 13 518,82 грн., з яких:

- пеня у розмірі 8 783,79 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 448,84 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 3 286,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №4563/1617-ТЕ-4 постачання природного газу від 02 вересня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 26.11.2016 по 09.07.2017 у сумі 1 448,84 грн. та інфляційні збитки за період лютий-червень 2017 року.

На підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений газ у розмірі 8 783,79 грн. за загальний період з 26.11.2016 по 09.07.2017.

Відповідач відзив на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі від 18.12.2019 отримав 22.12.2019 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №371) міститься в матеріалах справи.

У зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2019 відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

2 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець" (споживач) укладено договір №4563/1617-ТЕ-4 постачання природного газу, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 226 "Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України» перейменовано в АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до п.1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

За цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) (п.1.3. договору).

Згідно п.2.1. договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 143тис.куб.метрів.

На виконання умов зазначеного Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 879 223,31 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

Акт від 31.10.2016 на суму 79508,87грн. (за жовтень 2016 року);

Акт від 30.11.2016 на суму 121424,94грн. (за листопад 2016 року);

Акт від 31.12.2016 на суму 169 140,94грн. (за грудень 2016 року),

Акт від 31.01.2017 на суму 171 922,3грн. (за січень 2017 року),

Акт від 28.02.2017 на суму 147 204,38грн. (за лютий 2017 року),

Акт від 31.03.2017 на суму 85 551,95грн. (за березень 2017 року),

Акт від 30.04.2017 на суму 18 461,34грн. (за квітень 2017 року),

Акт від 31.05.2017 на суму 24 320,57грн. (за травень 2017 року),

Акт від 30.06.2017 на суму 18 722,27грн. (за червень 2017 року),

Акт від 31.07.2017 на суму 16 783,03грн. (за липень 2017 року),

Акт від 31.08.2017 на суму 10 597,62грн. (за серпень 2017 року),

Акт від 30.09.2017 на суму 15 585,1грн. (за вересень 2017 року).

Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього Договору укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Пунктом 11.3. договору передбачено, що, зокрема:

усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін;

сторони погодили, що зміни до цього договору, викладені не у формі додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору, не можуть бути застосовані до відносин сторін за цим договором;

договір про організацію взаєморозрахунків, спільне протокольне рішення не вносять змін до цього договору та можуть бути застосовані до відносин за цим договором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору;

- будь-які спільні протокольні рішення, в тому числі про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписані сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, протоколи нарад, протоколи нарад, дво-та багатосторонніх зустрічей, листування між сторонами:

не можуть бути використані для внесення змін до цього договору;

можуть бути застосовані до відносин за цим договором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору".

Договором передбачено, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п.10.3. договору).

Відповідач виконав свої зобов`язання з оплати вартості поставленого природного газу, але з порушенням встановленого договором строку.

У зв`язку з порушенням строків оплати вартості поставленого газу позивачем нараховані пеня, три відсотки річних та втрати від інфляції.

Предметом розгляду у даній справі є застосування до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець" відповідальності відповідно умов договору та вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8 783,79 грн. за загальний період з 26.11.2016 по 09.07.2017, три відсотки річних з 26.11.2016 по 09.07.2017 у сумі 1 448,84 грн. та інфляційні збитки за період з лютого по червень 2017 року у сумі 3286,19грн.

Відповідно до п. 8.2. договору У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст.232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені помилок не виявлено. Отже, пеня підлягає стягненню у розмірі 8783,79грн.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених законом, зокрема, виконанням, здійсненим належним чином; звертаючись до суду з позовом, позивач у певній процедурній формі реалізує надану йому статтею 16 Цивільного кодексу України можливість захистити свої цивільні права та інтереси в суді.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97, а тому вимогу про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню за період з лютого по червень 2017 року у розмірі 3286,19грн.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних встановлено, що позивачем вірно нараховані три відсотки річних у розмірі 1448,84грн. за загальний період з 26.11.2016 по 09.07.2017.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 13 518,82грн., з яких: пеня у розмірі 8 783 грн. 79 коп., втрати від інфляції у розмірі 3286,19грн., три відсотки річних у розмірі 1448,84грн

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у розмірі 13 518,82грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1921,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець" про стягнення 13 518,82грн.задовольнити повністю.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Суворовець" (49089, м. Дніпро, вул. Суворова,10, ідентифікаційний код 32702551) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (00601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у розмірі 8 783 (вісім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 79 коп., 3 % річних у розмірі 1 448 (одна тисяча чотириста сорок вісім) грн. 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 286 (три тисячі двісті вісімдесят шість)грн.19 коп., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн.00коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 04.02.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва