ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року Справа № 904/2473/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 507

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від позивача: Галагур З.А., довіреність №1126 від 06.08.2019, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився;

від третьої особи: представник не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни на рішення Господарського суду Дніпропетроської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18 (суддя Манько Г.В., повне рішення складено 03.09.2018)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

про стягнення 475 501,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, заперечень та рішення суду.

1.1. У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни (надалі відповідачка) та просило стягнути заборгованість з орендної плати за червень 2017 року - лютий 2018 року - 168803,50 грн та неустойку за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення майна за цей самий період - 306698,14 грн.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на зміну власника нерухомого майна (21.09.2016 ПАТ "Українська залізниця" зареєструвало право власності на нерухоме майно), переданого РВ ФДМУ в Дніпропетровській області відповідачу в оренду відповідно до договору оренди №12/02-3558-ОД від 21.08.2009; неналежне виконання орендарем своїх зобов`язань з внесення орендної плати за договором оренди; припинення цього договору 31.03.2017 у зв`язку закінченням його строку дії відповідно до додаткового договору від 29.11.2016 та вимогою орендодавця щодо повернення майна, заявленої у листі від 13.04.2017 №НИМ-07/316 та у листі від 01.06.2017 №268/ДН-2; неповернення відповідачем об`єкта оренди за актом приймання-передачі.

1.3. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що: додатковий договір від 10.03.2016 до договору оренди, що був укладений між сторонами без участі РВ ФДМУ по Дніпропетровській області, є нікчемним та не породжує будь-яких наслідків для сторін, а до позивача не перейшли права та обов`язки орендодавця; відповідачка сплатила завдаток у сумі 17069,76 грн, який має бути зарахований за останні 3 місяці; відповідно до додаткового договору від 19.06.2017 договір оренди пролонговано на строк з 01.04.2017 по 31.05.2019; листи №НИМ-07/316 від 13.04.2017 та №268/ДН-2 від 01.06.2017 не є доказами повідомлення ФОП Ментій Т.М. про припинення договору.

1.4. РВ ФДМУ по Дніпропетровській області надало письмові пояснення, які обґрунтовувало тим, що саме РВ ФДМУ є належним орендодавцем за спірним договором, оскільки позивач не надав доказів того, що майно за договором увійшло до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця", а корпоратизацію ПАТ "Українська залізниця" завершено. Єдиним власником спірного майна є держава в особі Кабінету Міністрів України. ПАТ "Українська залізниця" не є власником майна, а тому не мало законних підстав передавати в оренду державне майно та отримувати кошти від орендної плати.

1.5. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2018 позовні вимоги ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" заборгованість з орендної плати за червень 2017 року - лютий 2018 року - 168803,50 грн, пеню за червень 2017 року - лютий 2018 року - 306698,14 грн, судовий збір - 7 132,52 грн.

1.6. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач є належним власником майна, строк дії договору оренди майна сплинув 31.03.2017 та більше не пролонгувався, позивачем надано належні докази заперечень щодо продовження його дії: орендоване майно не повернуто власнику і орендар протиправно продовжує їм користуватись та не сплачує орендну плату.

2. Доводи апеляційної скарги та відзиву.

2.1. Відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просила рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги:

- додатковий договір від 10.03.2016 до договору оренди, укладений між ПАТ "Українська залізниця" та ФОП Ментій Т. М., наявністю якого позивач обґрунтовує свої вимоги, визнано недійсним з моменту укладення згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 та постановою Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №904/4125/18 за позовом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області до ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця", ФОП Ментій Т.М.;

- за період з січня по вересень 2016 ФОП Ментій Т.М. здійснила на користь позивача не 30% орендної плати, як того вимагає пункт 3.6 договору, а більше 100%, тому мала переплату у розмірі 104987,55 грн;

- договір оренди автоматично продовжений на той самий строк в силу положень статті 764 Цивільного Кодексу України, частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки лист від 13.04.2017 на її адресу позивач направив тільки 04.05.2017, отримала вона його 05.05.2017, тобто після спливу місячного строку після закінчення терміну дії договору. Відповідач зауважує, що про направлення листа від 13.04.2017 саме 04.05.2017 позивач сам зазначає у листі №268/ДН-2 від 01.06.2017;

- у постановах від 30.05.2017 №904/7821/17, від 05.06.2018 №904/7825/17 Верховний Суд зазначив про передчасність висновків судів попередніх інстанцій, що позивачем у передбачений частиною 2 статті 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" строк було направлено заяву про припинення договору оренди;

- суд не врахував, що відповідачка сплатила завдаток у сумі 17069,76 грн, який має бути зарахований за останні 3 місяці оренди.

2.2. Позивач надав відзив на апеляційну скаргу та вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, з доводами апелянта не погоджується з огляду на таке. Він набув права власності на спірне майно, зареєстрував його відповідно до вимог закону та в силу ст. 770 ЦК України є законним орендодавцем цього майна. Спірний договір припинив свою дію по закінченню строку, на який його було укладено, - 31.03.2017, строк дії його не продовжувався та орендодавець в установлений місячний термін направив орендарю повідомлення про необхідність повернення майна. Завдаток відповідачка сплатила третій особі, тому відсутні підстави для його зарахування в рахунок оплати орендної плати. Вказує, що відповідачка до цього часу не повернула орендоване майно та не сплатила орендну плату, тому його вимоги є законними.

2.3. Третя особа у своєму відзиві просила рішення суду скасувати, та в позові відмовити, посилаючись на те, що залізниця не є належним орендодавцем за спірним договором.

3. Процедура розгляду в апеляційній інстанції.

3.1. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.11.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 у справі №904/2473/18 скасовано. Справу №904/2473/18 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

3.2. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.12.2019 для розгляду справи №904/2473/18 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий Антонік С.Г., судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

18.12.2019 з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи та у зв`язку із відпусткою судді-члена колегії Березкіної О.В., здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/2473/18 та визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду: головуючий Антонік С.Г., судді Дармін М.О., Іванов О.Г.

18.12.2019 судді Антонік С.Г., Дармін М.О. подали заяву про самовідвід у справі №904/2473/18 на підставі ч.3 ст. 36, ч.1 ст. 38 ГПК України, яка ухвалою суду від 18.12.2019 була задоволена.

3.3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2019 справа №904/2473/18 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г. та прийнята до провадження ухвалою від 24.12.2019, призначено судове засідання на 06.02.2020.

3.4. Повноважний представник позивача підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3.5. Відповідачка не забезпечила участь повноважних представників у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином 09.01.2020. В судове засідання з`явилися представники, які діють на підставі доручення, втім не є адвокатами та не перебувають у трудових відносинах з відповідачкою, тому вказані особи не можуть бути належними представниками у справі.

3.6. Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За зазначених обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників відповідачки. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4. Обставини справи, встановлені судом.

4.1. Регіональним відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, як орендодавцем, та ФОП Ментій Т.М., як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №12/02-3558-ОД від 21.08.2009 (надалі договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлове приміщення будівля магазину, площею 191,1 кв.м, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Літке, 68а, що перебуває на балансі ДП «Придніпровська залізниця».

4.2. Відповідно до умов договору з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, у разі його припинення майно повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, копія якого надається орендарем орендодавцю у місячний термін з дати його підписання (п. 2.5. 10.12. договору).

4.3. Згідно з п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.11. договору зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

4.4. Згідно з п. 3.12. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

4.5. Пунктом 5.19. договору передбачено, що орендар у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за два місяці до закінчення терміну дії договору подати орендодавцю та балансоутримувачу про це заяву з документами щодо виконання умов договору (дозвіл пложежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.). У разі неподання орендарем до орендодавця заяви протягом встановленого цим пунктом договору терміну, або відмови орендодавця від продовження строку дії договору оренди на новий термін, договір припиняє свою дію, а орендар зобов`язаний виселитися у день, визначений за договором, як кінцевий термін дії договору оренди, та надати орендодавцю акт повернення орендованих площ балансоутримувачу. У разі невиконання цієї умови договору орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

4.6. Відповідно до п. 7.3. договору орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря не пізніше ніж за 30 діб про свій намір щодо завершення, припинення або розірвання цього договору.

У п. 10.1. договору сторони визначили, що договір укладено строком на один рік до 20.08.2010. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органом пожежного нагляду та узгодження балансоутримувача, договір, за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

4.7. Пунктом 10.7 договору передбачено, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

4.8. Чинність цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодвець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення (п.10.9, 10.13 договору).

4.9. На підставі акту приймання-передачі від 15.09.2009 відповідач прийняв в оренду вказане нерухоме майно.

4.10. Регіональним відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та ФОП Ментій Т.М. було укладено ряд додаткових угод до договору: від 21.06.2010 щодо продовження дії договору до 19.08.2013; від 28.08.2013 - щодо продовження дії договору до 31.12.2013; від 04.04.2014 - щодо продовження дії договору до 31.12.2014; від 14.11.2014 - щодо продовження дії договору до 31.03.2015; від 26.02.2015 - щодо продовження дії договору з 01.04.2015 до моменту створення ПАТ «Українська залізниця», але не більше ніж по 28.02.2018.

4.11. В подальшому між ПАТ «Українська залізниця» (орендодавцем) та ФОП Ментій Т.М. (орендарем) було укладено 10.03.2016 додатковий договір, яким визначено, що «орендодавцем майна за договором №12/02-3558-ОД від 21.08.2009 є ПАТ «Українська залізниця». Термін дії договору продовжено до 31.03.2016». Вказаний додатковий договір в судовому порядку було визнано недійсним (справа №904/4125/18).

4.12. 21.09.2016 ПАТ «Українська залізниця» зареєструвала право власності на спірне нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2016.

Після вказаної дати між ПАТ «Українська залізниця» та ФОП Ментій Т.М. було укладено додаткові угоди до договору оренди: 25.10.2016 - щодо продовження дії договору до 31.10.2016 та визначена орендна плата в сумі 15 275,00 грн без ПДВ; від 29.11.2016 - якою строк дії договору встановлено з 01.11.2016 по 31.03.2017 включно.

Вказані додаткові угоди до договору недійсними не визнані, та є чинними.

4.13. Підприємець не зверталася до ПАТ «Українська залізниця» із заявою про продовження строку дії договору у порядку, передбаченому п. 5.18, 5.19 договору.

ПАТ «Українська залізниця» листом від 13.04.2017 за №НКМ-07/316 повідомила підприємця про те, що протокольним рішенням засідання ПАТ «Українська залізниця» від 29.03.2017 №Ц-57/25 ухвалено рішення про продовження дії договорів оренди, зокрема спірного №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, до 31.05.2017. При цьому відповідачу було запропоновано погодити внесення змін до договорів і повернути підписані додаткові договори до 24.04.2017. Також в цьому листі зазначено, що за вимогою ПАТ «Українська залізниця» орендарю необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів шляхом підписання акту приймання-передачі з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат балансоутримувача.

Вказаний лист відповідачка отримала 05.05.2017, що останньою не заперечується.

4.14. Листом від 01.06.2017 за №268/ДН-2 ПАТ «Українська залізниця» повідомляє Підприємця, що ним не отримані надіслані 04.05.2017 додаткові договори до договору оренди, а тому термін дії договору згідно з додатковою угодою ПАТ «Українська залізниця» вважає закінченим 31.03.2017 та просить орендаря повернути майно протягом трьох робочих днів шляхом підписання акту приймання-передачі з одночасним погашенням заборгованості з орендної плати.

4.15. Матеріали справи містять рахунки-фактури щодо нарахування орендної плати за червень 2017 року - лютий 2018 року, розрахунок заборгованості на загальну суму - 184078,50 грн, часткову оплату за червень - липень 2017 року - 15275,00 грн (платіжні доручення №262 від 12.09.2017 на суму 7637,50 грн та №9 від 16.01.2018 на суму 7637,50 грн), сума заборгованості складає - 168803,50 грн.

Ця обставина не спростована відповідачкою, доказів сплати орендної плати та повернення майна не надано. Відповідачка вважає, що в рахунок оплати повинно бути зараховано завдаток у сумі 17069,76 грн, який має бути зарахований за останні 3 місяці оренди, про сплату якого надала копії платіжних доручень. Доказів повернення майна не надано.

4.16. Посилаючись на невиконання відповідачкою умов договору, позивач просить стягнути з неї вище вказану заборгованість з орендної плати, а також неустойку за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення майна за цей самий період - 306698,14 грн, що і є предметом цього позову.

5. Застосоване законодавство, оцінка доводів сторін та рішення суду.

5.1. Відповідно до частин 1 та 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

5.3. Згідно зі статтею 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також встановлено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об`єкта договір оренди припиняється.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

5.4. Судом встановлено, що ПАТ «Українська залізниця» стала власником спірного нерухомого майна 21.09.2016.

У договорі відсутня умова про те, що в разі відчуження власником об`єкта оренди договір оренди припиняється, то у такому разі новий власник майна автоматично в силу закону набуває прав та обов`язків орендодавця за договором оренди, і цей договір для нього зберігає чинність, незалежно від того, укладали сторони додаткові угоди чи ні.

Відтак, договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, №12/02-3558-ОД від 21.08.2009 є чинним для нового власника майна та обов`язковим до виконання сторонами. Також є чинними всі додаткові угоди до цього договору, що укладені між сторонами, за виключенням додаткового договору від 10.03.2016, який було визнано судом недійсним (справа №904/4125/18).

5.5. Судом також встановлено, що відповідно до додаткової угоди від 25.10.2016 визначена орендна плата в сумі 15 275,00 грн без ПДВ; а додатковою угодою від 29.11.2016 - встановлено строк дії договору з 01.11.2016 по 31.03.2017 включно.

5.6. Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказані положення є імперативними, Аналогічні положення щодо порядку продовження дії договору містить сам договір.

Така заява сторони може бути викладена в любій формі, втім зміст такої заяви повинен бути спрямований на припинення або зміну умов договору оренди.

5.7. Як на підставу припинення договору оренди позивач посилається на лист від 13.04.2017 за №07/316, з чим не погоджується відповідачка.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз тексту даного листа, погоджується з доводами апелянта про те, що він не містив безумовних заперечень щодо продовження дії договору. Перш за все він був направлений на зміну умов договору щодо строку його дії, а за умови непогодження орендаря, було зазначено, що залізниця має право вимагати повернення майна.

На підтвердження направлення цього листа позивач надав незасвідчену копію фіскального чеку від 21.04.2017, з якого не вбачається, яка саме кореспонденція була направлена за цим поштовим відправленням, відсутній опис вкладення, тому вказаний чек не належним доказом направлення цього листа відповідачці.

Як підтверджується листом самого позивача від 01.06.2017 за №268/ДН-2, лист від 13.04.2017 за №07/316 було направлено тільки 04.05.2017. Відповідачка вказаний лист отримала 05.05.2017, що підтверджується поштовим повідомленням. Отже, колегія суддів зазначає, що вказаний лист не було направлено відповідачці протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору (термін дії було визначено до 31.03.2017 включно), як це передбачено Законом та умовами договору. Крім того, у листі від 13.04.2017 за №07/316 було встановлено строк для повернення підписаних додаткових угод до договору до 24.04.2017, тоді як відповідачка отримала цей лист 05.05.2017ё що позбавило її об`єктивної можливості повернути підписаний проект додаткового договору у строк, визначений позивачем.

Лист від 01.06.2017 за №268/ДН-2 також було направлено поза межами місячного терміну, відтак договір не припинив свою дію 31.03.2017. Тому висновок суду першої інстанції в цій частині суперечить обставинам справи та є помилковим.

5.8. Вказане також підтверджується листом Укрзалізниці на адресу ФОП Ментій Т.Н. від 06.03.2019 за №139/ДН-2, в якому позивач, повідомивши про необхідність виконання вимог розділу 5 щодо договору оренди №12/02-3558-ОД від 21.08.2009, фактично визнав наявність договірних відносин станом на 06.03.2019, тому його доводи про припинення договору судом відхиляються.

Більше заперечень щодо продовження дії договору позивач не висловлював, отже договір кожного разу було продовжено на той же строк та на тих же умовах. Оскільки, додатковою угодою від 29.11.2016 було встановлено строк дії договору з 01.11.2016 по 31.03.2017 (п`ять місяців), то відповідно строк дії договору було продовжено - до 31.08.2017, до 31.01.2018, до 30.06.2018, до 30.11.2018, до 30.04.2019, до 30.09.2019 та до 28.02.2020 включно.

Доводи апелянта про те, що відповідно до додаткового договору від 19.06.2017 договір оренди №12/02-3558-ОД від 21.08.2009 пролонговано на строк з 01.04.2017 по 31.05.2019 судом відхиляються, оскільки цей договір в частині дати закінчення дії договору містить виправлення, доказів надходження від позивача пропозиції про продовження дії договору до 2019 року суду не надано (пропозиція була до 31.05.2017), як і не надано погодження такого строку дії договору позивачем.

5.9. За встановлених апеляційним судом обставин вимога позивача щодо сплати заборгованості з орендної плати за час користування майном з червня 2017 року по лютий 2018 року, яка становить 168803,50 грн, є законною та підтвердженою матеріалами справи. Тому, в цій частині суд першої інстанції прийняв законне та обгрунтоване рішення.

Доказів сплати цього боргу відповідачем не надано, як і доказів переплати у сумі 104987,55 грн, на що є посилання в апеляційній скарзі, та не зарахування вказаної суми за інші періоди заборгованості з орендної плати за період з вересня 2016 по травень 2017 року, що є предметом розгляду у інших справах.

Апелянт посилається на те, що відповідно до пункту 3.11 договору оренди нею було сплачено завдаток в рахунок сплати орендної плати за 3 останні місяці оренди у розмірі 17069,64 грн, тому її заборгованість може бути погашена за рахунок завдатку.

Проте з такими доводами апелянта колегія суддів не погоджується, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з орендної плати за період з червня 2017 року по лютий 2018 року. Станом на момент розгляду цієї справи орендар продовжує користуватися орендним майном, що не зааперечується сторонами, тому зважаючи на п. 3.12. договору (обов`язок сплачувати орендну плату до дня повернення майна), підстави для здійснення зарахування завдатку в рахунок погашення саме цієї заборгованості відсутні.

5.10. Апеляційним судом встановлено, що спірний договір не припинив свою дію 31.03.2017, а є чинним по 28.02.2020 року, тому вимоги позивача щодо сплати неустойки відповідно до положень п.18.5 договору та ст. 785 ЦК України у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення за період з червня 2017 року по лютий 2018 року є безпідставними.

Суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо припинення дії договору та безпідставно стягнув неустойку в сумі 306698,14 грн, тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

5.11. Доводи ПАТ «Укрзалізниця» про надіслання відповідачці в установлений законом та договором строк заперечення щодо продовження дії договору (лист від 13.04.2017 за №07/316) спростовані вище встановленими судом обставинами справи щодо змісту цього листа та доказів його надсилання 04.05.2017. В іншій частині апеляційний суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності підстав для врахування завдатку та додаткового договору від 19.06.2017, який містить виправлення щодо строку його дії.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

6.1. Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи (ст. 277 ГПК України).

6.2. З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - як ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню в частині стягнення неустойки 306698,14 грн з прийняттям нового рішення про відмову в позові в цій частині.

7. Судові витрати.

7.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни на рішення Господарського суду Дніпропетроської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетроської області від 28.08.2018 у справі №904/2473/18 скасувати в частині стягнення неустойки за червень 2017 - лютий 2018 в сумі 306698,14 грн та змінити в частині розподілу судових витрат, в зв`язку з чим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) заборгованість з орендної плати за червень 2017 - лютий 2018 року - 168 803,50 грн (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот три грн 50 коп), витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви - 2 532,06 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять дві грн 06 коп), про що видати наказ.

В решті позову відмовити».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 6 900,72 грн (шість тисяч дев`ятсот грн 72 коп), про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11 лютого 2020 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов