23.01.2020Справа № 910/8150/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали
заяви за №130 від 16.12.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" про стягнення витрат на правничу допомогу
у справі № 910/8150/19
Представники сторін: не з`явилися
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 24/07/2018-2 про організацію автомобільних перевезень вантажів (про транспортно - експедиційне обслуговування) від 24.07.2018 року в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг з організації міжнародного перевезення вантажу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нарахована пеня, проценти річних та втрати від інфляції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 року, з урахуванням заяви № 51 від 08.07.2019 року про усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8150/19; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 року, з урахуванням наданих стороною заяв по суті справи та доказів, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду судом всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, та надання сторонам можливості реалізувати право на доведення своєї правової позиції у спорі, в тому числі шляхом подання додаткових доказів по справі, судом задоволено клопотання позивача № 86 від 02.10.2019 року та ухвалено здійснювати розгляд справи №910/8150/19 за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «ПРОМИСЛОВО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ГРАНД ЛЄОНА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс Інтернешнл» 44 616 (сорок чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн 38 коп. основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 356 (одна тисяча триста п`ятдесят шість) грн. 84 коп. В іншій частині позовних вимог про стягнення 12 860,41 грн пені, 1 078,12 грн. трьох процентів річних та 4 612,17 грн. втрат від інфляції відмовлено.

Так, через відділ діловодства суду (канцелярія) 16.12.2019 від позивача надійшла заява за № 130 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/8150/19, на підтвердження чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" надано відповідні докази.

Дослідивши подану у відповідності до приписів господарського процесуального законодавства заяву за № 130 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та додані до неї документи, приймаючи до уваги, що при ухваленні рішення у справі питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом не розглядалося і рішення з цього приводу не приймалося, Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.01.2020 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат до розгляду, призначено судове засідання по розгляду заяви на 23.01.2020. Судом також запропоновано відповідача надати через канцелярію суду в строк до 17.01.2020 письмові пояснення щодо заяви позивача № 130 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, копію яких направити заявнику (позивачу).

В судове засідання 23.01.2020 уповноважені представники сторін не з`явились.

Про дату, час і місце розгляду даної заяви позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень за №841.

Копія ухвали суду від 09.01.2020, яка направлялась відповідачу на вказану в позовній заяві адресу: поштовий індекс 02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 12 офіс 177, та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду із відміткою «інші причини».

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. А тому у відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до зазначеної частини статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 у справі № 910/8150/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Про причини неявки позивача та відповідача у судове засідання суду не повідомлено.

Судом доведено до відома, що 13.01.2020 від представника позивача через відділ діловодства суду (канцелярія) надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи №910/8150/19 докази направлення Приватному підприємству «Промислово-кормерційна фірма «Гранд Лєона» заяви №130 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат разом із доданими до неї документами (додаток - квитанція №510, що підтверджує направлення відповідачу заяви №130 від 16.12.2019 і доданих до неї документів з описом вкладення), долучено до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 23.01.2020 через відділ діловодства суду (канцелярія) 23.01.2020 від представника позивача надійшли додаткові пояснення до заяви про ухвалення додатково рішення про стягнення судових витрат № 150 від 23.01.2020 до якої долучено Акт приймання-передачі наданих послуг до договору №165/19 від 05.06.2019.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, а також заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від позивача на час розгляду заяви 23.01.2020 року до суду не надходило.

Від відповідача будь - яких пояснень, заяв та клопотань процесуального характеру, зокрема на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 09.01.2020, а саме письмових пояснень щодо заяви позивача № 130 від 16.12.2019 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, станом на 23.01.2020 року до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на правову (правничу) допомогу, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги №165/19 від 05.06.2019, Додаткова угода №1 від 05.06.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги №165/19 від 05.06.2019, рахунок №6 від 19.06.2019, платіжне доручення №1353 від 26.06.2019, витяг з Інтернет ресурсу Міністерства фінансів України щодо курсу валют станом на 19.06.2019, Акт приймання-передачі наданих послуг До договору №165/19 від 05.06.2019.

За твердженням позивача, загальна вартість наданої правової допомоги та нарахованих останнім до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/8150/19 складає 150 (сто п`ятдесят) євро, що еквівалентні 4 428 (чотирьом тисячам чотириста двадцяти восьми) гривням 11 коп. на день виставлення рахунку відповідно до курсу Національного банку України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що згідно Договору про надання правничої допомоги №165/19 від 05.06.2019 адвокатське об`єднання «Єукон» в особі керуючого партнера Самсіної Тетяни Борисівни, яка діє на підставі Статуту, з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс Інтернешнл» в особі директора Дурал Ремзі Орала, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали Договір про наступне:

Відповідно до п. 1.1. договору об`єднання за завданням клієнта зобов`язується надавати правову допомогу клієнту, здійснюючи захист прав, свобод та законних інтересів клієнта під час розгляду державними органами (або будь-яким іншими особами) будь-яких питань, цивільних справ, господарських справ, адміністративних справ, які стосуються клієнта.

Підпунктом 5.1 пункту 5 вказаного договору гонорар об`єднання визначається виходячи із загальної вартості послуг, наданих клієнту за його завданнями (дорученнями), на підставі виставлених об`єднанням рахунків, які є невід`ємними частинами цього договору, якщо інше не буде прямо узгоджено сторонами.

Підпунктом 5.2 пункту 5 договору сторони погодили, що вартість послуг об`єднання буде визначена додатковими угодами до цього договору.

Згідно підпункту 5.3 пункту 5 вказаного договору послуг об`єднання за цим договором здійснюється шляхом перерахування клієнтом безготівкових коштів у національній валюті України (гривня) на рахунок об`єднання, зазначених у цьому договорі, протягом 3 (трьох) операційних (банківських) днів з моменту пред`явлення клієнта до сплати рахунку за надані послуги, передбачені цим Договором та/або додатковою угодою до нього.

В Додатковій угоді №1 до договору №165/19 про надання правової (правничої допомоги від 05.06.2019 передбачено, що вартість послуг Об`єднання передбачених п. 1.1 даної додаткової угоди в кожній окремій судовій інстанції становить 150 (сто п`ятдесят) Євро. Підставою для перерахування клієнтом коштів Об`єднанню за вказані послуги є рахунок, що підлягає оплаті у 3-и денний строк з моменту підписання договору. Всі банківські комісії з переказу грошових коштів оплачує клієнт. Розрахунком за договором /угодою здійснюються клієнтом у валюті - українська гривня, з розрахунку за офіційним курсом валют Національного банку України на дату виставлення Об`єднанням рахунку. На підтвердження факту надання Об`єднанням клієнтові правової (правничої) допомоги відповідно до умов цього договору та додаткової угоди складається Акт прийому-передачі наданих послуг. У разі відсутності заперечень щодо якості наданих послуг, клієнт зобов`язаний направити Об`єднанню підписаний примірник отриманого Акту прийому-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання. У випадку не направлення клієнтом Акту прийому-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його отримання Об`єднанню, такий Акт вважається підписаним, а послуги отриманими (підпункти 2.1, 2.2, 2.3 та 2.7. пункту 2 Додаткової угоди №1).

Окрім цього, Актом приймання-передачі послуг до договору №165/19 від 05.06.2019 послуги щодо надання правової допомоги клієнту в рамках господарської справи №910/8150/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістік Інтернешнл» до Приватного підприємства «Промислово-комерційна фірма «Гранд Лєона» про стягнення коштів надані в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 даного Акту вартість наданих послуг становить 150 (сто п`ятдесят) євро, що еквівалентні 4 428,11 (чотирьом тисячам чотириста двадцяти восьми) гривням 11 коп на день виставлення рахунку відповідно до курсу Національного банку України.

Також зазначеним Актом вказано, що послуги надані Об`єднанням в повному обсязі і у встановлені терміни. Зауважень у клієнта по даним послугам до Об`єднання не має.

Отже, враховуючи викладене, дослідивши надані представником позивача докази, за відсутності будь-яких клопотань від відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додатково рішення про стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 4 428,11 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 233, 236-238, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс Інтернешнл» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат Приватного підприємства «Промислово-комерційна фірма «Гранд Лєона» на правову (правничу) допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Промислово-комерційна фірма «Гранд Лєона» (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 12, офіс 177, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Логістікс Інтернешнл» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул.. Київська, б. 6-В, офіс 1, ) 4 428 (чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 11 коп. витрат на правову (правничу) допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 06 лютого 2020 року.

Суддя Селівон А.М.