РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2020Справа № 910/13129/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант»

про стягнення 8 585, 00 грн

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 20.01.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» про стягнення 8 585, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 30.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.10.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про призначення атотоварознавчої експертизи та відзив на позовну заяву в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2019 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.11.2019 року.

28.10.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити в повному обсязі та надійшли заперечення проти клопотання відповідача про проведення автотоварознавчої експертизи.

Судове засідання 04.11.2019 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 25.10.2019 по 13.12.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2019 розгляд справи призначено на 23.12.2019.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 23.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження та призначено розгляд справи на 27.12.2019.

Ухвалою від 27.12.2019 у задоволенні клопотання відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи відмовлено. Розгляд справи призначено на 20.01.2020.

20.01.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2020.

Представники сторін в судове засідання 03.02.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія Аско - Донбас Північний» (позивач, страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту № В № 289781, згідно з яким майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Hyundai Accent державний номер НОМЕР_1 , застраховані в ПрАТ «СК АСКО ДС» строком з моменту підписання і тривалість в 1 (один) рік.

16.02.2019 в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 , яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_2 та автомобіля Hyundai Accent д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно з повідомленням про ДТП (европротоколом) від 16.02.2019 в даній ДТП винною особою є ОСОБА_2 .

Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Так, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011, яким внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Так, відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються із п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 16.02.2019, воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб В, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми.

Із даного євпропротоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 16.02.2019 о 10 год 35 хв. у м. Запоріжжя, автомобіль Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення із автомобілем Hyundai Accent д/н НОМЕР_1 , під час зміни смуги руху. Схема дорожньо-транспортної пригоди та обставини при яких вона мала місце, а саме наїзд на автомобіль, не викликає сумнівів щодо вини водія автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 .

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 16.02.2019 та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху.

Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.

Суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

Отже, дослідивши пункти европротоколу, які заповненні учасниками дорожньо-транспортної пригоди та містять інформацію про вказану подію, суд дійшов висновку про наявність страхового випадку.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 05.07.2018 № В № 302726 на підставі страхового акту від 26.02.2019 № 52/19 ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» виплатило на ремонт автомобіля 9585 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2019 № 9172.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Предметом даного спору є зворотня вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення встановлено Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 16.02.2019.

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (16.02.2019) цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АМ/005140544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000 грн., франшиза - 1000 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АМ/005140544 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_2 , на час спірної ДТП.

З урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Матеріалами справи підтверджується, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку-фактура № СФ-1902/1 від 19.02.2019 складає 9585, 00 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Інформаційному листі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року роз`яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відтак, реальний розмір витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля Hyundai Accent д/н НОМЕР_1 , склав 9582, 00 грн, відповідно до рахунку-фактура № СФ-1902/1 від 19.02.2019. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 9582, 00 грн, суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням № 9172 від 26.02.2019).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати, а отже виникло право вимоги в Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» суми в розмірі 9585 грн.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Абзацом 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/005140544 франшиза встановлена в сумі 1000, грн.

Таким чином, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування за мінусом франшизи в розмірі 8585 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» (84205, Донецька обл., місто Дружківка, вул. Соборна, будинок 37, ідентифікаційний код 13494943) 8585 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп. основного боргу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва