РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Чернігівсправа № 927/9/20

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Ткач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Остерський промкомбінат»

Предмет спору: про стягнення 4235,77 грн.

Представники сторін:

від позивача: Городник Т.М., довіреність від 04.02.2020.

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 05.02.2020 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем до суду подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Остерський Промкомбінат" загальну суму збитків 4235,77 грн, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Кошти, заявлені до стягнення в межах даної справи, позивач просить перерахувати в наступному порядку: до спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 1271,50 грн (30%) та до спеціального фонду місцевих бюджетів Чернігівської міської ради та Чернігівської обласної ради в сумі 2964,27 грн (70%).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/9/20 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 05.02.2020.

Відповідно до ст. 165, 251 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

27.01.2020 до суду від відповідача надійшло письмове пояснення від 21.01.2020 в якому просить суд в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності нарахованих за період з 10.04.2014 по 26.12.2016 відмовити зважаючи на закінчення строку позовної давності; розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом 27.12.2019, в той час як у відповідності до статті 257 Цивільного кодексу України позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, тобто по вимогам позивача про стягнення збитків завданих раніше 27.12.2016 (дата звернення до суду мінус 3 роки) закінчився строк позовної давності, а тому просить відмовити у позові в частині стягнення збитків за період з 10.04.2014 по 26.12.2016.

04.02.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 03.02.2020 № 15-14/322 в якій просить суд позов задовольнити повністю та клопотання відповідача про застосування строку позовної давності відхилити.

Зокрема, у відповіді на відзив позивач зазначив про те, що у справі № 927/9/20 Інспекцією встановлено порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства в ході перевірки, яка проводилась 19-20 грудня 2018 року (акт № 283/05). Попередньою перевіркою відповідача, яка проведена 09.04.2014 (акт перевірки № 168/05 від 09.04.2014) не було зафіксовано здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів за відсутності відповідного дозволу, припис на усунення такого порушення не видавався. Про це зазначено на сторінці 2 в розділі IV акта перевірки № 283/05, який є додатком до позовної заяви.

Отже, на момент перевірки позивач не знав про порушення відповідачем природоохоронного законодавства і без проведення відповідної перевірки не міг довідатись про те, що таке порушення може бути допущене.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

19-20 грудня 2018 Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області (далі - Інспекція), відповідно до вимог статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі наказу Держекоінспекції у Чернігівській області від 04.12.2018 № 723 та направлення № 723 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Величком Р.М. у присутності директора Малкуш С.В. , завідуючого виробництвом Степенко О.В. ТОВ «Остерський Промкомбінат» проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Остерський Промкомбінат».

За результатами вказаної перевірки складено Акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 283/05 (далі - Акт перевірки № 283/05), в якому зазначено наступне:

Основною метою діяльності ТОВ «Остерський Промкомбінат» є виробництво готових текстильних виробів, крім одягу КВЕД (13.92); виробництво іншого верхнього одягу КВЕД(14.13).

Інвентаризація стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підприємстві не проведена. На момент перевірки викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів здійснюються за відсутності відповідного дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Опалення виробничих приміщень здійснюється за рахунок електронагрівальних приладів.

При перевірці ТОВ «Остерський Промкомбінат» виявлені стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме твердопаливний котел.

Довідка підприємства від 19.12.2018 про об`єми викидів забруднюючих речовин за період з 10.04.2014 по 19.12.2018 додається.

Акт перевірки № 283/05 підписаний службовими особами позивача і відповідача.

Позивачем на підставі вищезазначеного Акту винесено припис від 20.12.2018 з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Остерський Промкомбінат».

Акт перевірки № 283/05 та вказаний припис отримав директор ТОВ «Остерський Промкомбінат». Малкуш С.В.

Постановою Держекоінспекції у Чернігівській області про накладення адміністративного стягнення від 20.12.2018 № 411/05 директора ТОВ «Остерський Промкомбінат» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 78 КУпАП (викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу).

З урахуванням наведеного, Інспекцією направлено на адресу ТОВ «Остерський Промкомбінат» претензію від 27.05.2019 №15-14/1513 про відшкодування збитків у сумі 4235,77 грн, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при викидах без дозволу ТОВ «Остерський Промкомбінат» за період з 10.04.2014 по 19.12.2018.

До вказаної претензії додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря при викидах без дозволу ТОВ «Остерський Промкомбінат», м. Остер Козелецького району Чернігівської області за період з 10.04.2014 по 19.12.2018 згідно якого розмір збитків становить 4235,77 грн.

Вказаний розрахунок здійснено на підставі:

- «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованим в Мінюсті України 21.01.2009 за № 48/16064;

- Збірнику показників емісії (питомих викидів) забруднюючих речовин в атмосферне повітря різними виробництвами, виданого Українським науковим центром технічної елології, Донецьк-2004;

- акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ «Остерський Промкомбінат» № 283/05 від 19-20.12.2018;

- довідки № 178 від 20.12.2018 ТОВ «Остерський Промкомбінат» про кількість використаних дров для опалення за період з 10.04.2014 по 19.12.2018.

Відповідач вказані збитки у розмірі 4235,77 грн не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватись після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними державними адміністраціями за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Позивачем в Акті перевірки № 283/05 встановлено, що на момент перевірки викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів здійснюються відповідачем за відсутності відповідного дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря.

Відповідно до ст. 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря несуть особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: (1) протиправна поведінка особи; (2) наявність шкоди; (3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; (4) вина завдавача шкоди.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відтак, саме на Інспекцію покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі № 925/119/18.

За частиною 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією, 19-20.12.2018 проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Остерський Промкомбінат», в ході якої встановлено, що виявлені стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме твердопаливний котел. На момент перевірки викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів здійснюються за відсутності відповідного дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». В результаті перевірки складено Акт перевірки № 283/05.

Розрахунок суми збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря, виконано позивачем згідно «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованим в Мінюсті України 21.01.2009 за № 48/16064, яка була чинною в період спірних правовідносин.

Виходячи з того, що Акт перевірки №283/05 є чинним, ТОВ «Остерський Промкомбінат» у судовому порядку не оскаржувався, відповідачем доказів на підтвердження відсутності вини підприємства у заподіянні шкоди суду не надано, суд, за наявності складу правопорушення, доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Остерський Промкомбінат» збитків у сумі 4235,77 грн.

Відповідачем подано клопотання про застосування при вирішенні спору позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення відповідачем природоохоронного законодавства у період здійснення перевірки та виявлення правопорушення - у грудні 2018 року.

Перебіг позовної давності у спорах, пов`язаних із стягненням завданої природі шкоди починається з дня складання акта про відповідне порушення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 по справі № 910/10452/17).

Порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачем хоч і здійснювалося у період з з 10.04.2014 по 19.12.2018, проте позивачем здійснено перевірку та виявлено це порушення у період з 19.12.2018 по 20.12.2018. Вказана перевірка була плановою та здійснена на підставі наказу позивача від 04.12.2018 №723. А тому суд приходить до висновку, що позивач дізнався про порушення відповідачем природоохоронного законодавства у період здійснення перевірки та виявлення правопорушення - у грудні 2018.

Враховуючи, що позов про стягнення збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства поданий позивачем до суду 27.12.2019, а позовні вимоги ґрунтуються на Акті перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства № 283/05, який був складений позивачем 19-20.12.2018, у суду відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Звернення з позовом відбулося у межах строків позовної давності, обрахованих із моменту виявлення такого порушення, що відповідає приписам ст. 257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.13, ч.1, 4 ст.74, ч. 3 ст.80, ч.1 ст.86 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється за засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не подано доказів про сплату 4235,77 грн збитків. На підставі викладеного позов судом задовольняється повністю.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Таким чином, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору на суму 1921,00 грн.

Керуючись ст.126, 129, 232-233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Остерський промкомбінат», вул. 1 Травня, 41, м. Остер Козелецького району Чернігівської області, , загальну суму збитків у розмірі 4235,77 грн, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, з перерахуванням коштів на наступні рахунки: до спеціального фонду Державного бюджету України 1271,50 грн (30%) збитків та до спеціального фонду місцевих бюджетів Чернігівської міської ради та Чернігівської обласної ради 2964,27 грн (70%) (реквізити для оплати: отримувач УК у Козелецькому районі м. Остер/ 24062100, р/р UA0025635, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Остерський промкомбінат», вул. 1 Травня, 41, м. Остер Козелецького району Чернігівської області, , на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, , 1921 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 07.02.2020.

Суддя Ю.В.Федоренко