ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"05" лютого 2020 р. Справа№ 910/5452/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Чорногуза М.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 (повний текст рішення складено 27.11.2019 р.)

у справі №910/5452/18 (суддя Літвінова М.Є.)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Укренергополіс"

до Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

3. Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 84 334 114, 21 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі №910/5452/18 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з з Київської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Укренергополіс" 56 662 467 грн. 01 коп. інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 414 348 грн. 85 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішення Київська міська рада подала до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 року, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі №910/5452/18, розгляд справи призначено на 06.02.2020 року.

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 року та прийняти нове рішення.

Згідно з витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 02.09.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Іоннікова І.А

Одночасно, з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у справі

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки, шляхом звернення з заявою про поновлення строку з зазначенням поважності причин пропуску такого строку та подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 925 050 грн. 00 коп.

Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

05.02.2020 від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вказане вище клопотання в частині звільнення від сплати судового збору апелянт зазначає, що є бюджетною установою та утримується за рахунок державного бюджету та за таких обставин, заявник позбавлений можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши вказане вище клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі,зменшити його розмір або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються:

- позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

- позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

- позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

- позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

- особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

- позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

- громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

- особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

- особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

- позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- виборці - у справах про уточнення списку виборців;

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

- учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

- позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

- фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

- органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

- позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

- заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

- позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

Тобто з аналізу зазначених статтей доцільно зробити висновок, що правом на звільнення або відстрочення сплати судового збору наділяються лише виключно фізичні особи та за наявності певних умов.

Проте, оскільки заявником даної апеляційної скарги є юридична особа, клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір".

Також, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, як зазначалося раніше, апелянт звертається до суду з клопотанням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019.

Обгрунтовуючи клопотання в частині поновлення строку, апелянт вказує на велику завантаженість юридичного управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У даному випадку справу було розглянуто з повідомлення учасників справи. Отже, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду м. Києва від 06.11.2019 р., повний текст якого складено 27.11.2019, заявник мав подати у строк до 17.12.2019 р. включно, без урахування вихідних днів. Разом з цим апеляційну скаргу подано лише 29.12.2019 р.

Судом враховано і положення п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, згідно якого учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У даному випадку для існування можливості поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач мав подати скаргу у строк до 23.12.2019 року. включно. Разом з цим, як вже зазначалося, скаржник звернувся з даною скаргою до суду 29.12.2019 р.

Тому суд зауважує на тому, що Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві мало достатньо часу на те, що б подати дану апеляційну скаргу у більш коротший термін. Аргументи заявника стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються судом необгрунтованими та відхиляються з огляду на відсутність підтверджуючих доказів поданння апеляційної скарги у встановлений строк.

Отже, підсумовуючи викладене, відповідач належним чином не обгрунтував причини пропуску строку на апеляційне оскарження та неможливість подання апеляційної скарги невідкладно після ознайомлення з повним текстом та мотивами винесення оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 260 та частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу апеляційна скарга не приймається та повертається судом апеляційної інстанції, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Беручи до уваги, що у встановлений судом термін скаржником недоліки апеляційної скарги не були усунені. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 119, 174, 234, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на рішення Господарського міста Києва від 06.11.2019 у справі №910/5452/18.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на рішення Господарського міста Києва від 06.11.2019 у справі №910/5452/18 з доданими документами повернути заявнику без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді І.А. Іоннікова

М.Г. Чорногуз