ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 Справа № 917/1993/19

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "СЕРВІСТРАНЗИТ", вул. Серьогіна, 17-А, м. Полтава, 36008

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. В`ячеслава Чорновола, 22-А, м. Полтава, 36039

про стягнення 53586,00 грн.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "СЕРВІСТРАНЗИТ" (далі - позивач/ ТОВ Фірма "СЕРВІСТРАНЗИТ") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач/ ДП "Полтавський облавтодор") 53586,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оптової поставки партій товарів № 37 від 20.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) було укладено договір оптової поставки партій товарів № 37 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

У відповідності до п. 1.1. Договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця оптової партії товару, а покупець зобов`язується прийняти партії товару та оплатити її на умовах цього Договору. Найменування товару: паливно-мастильні матеріали (ПММ) Бензин А-95, А-92, Дизпаливо (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору асортимент, кількість та ціна партій товару, що постачаються, визначаються згідно рахунків (та або видаткових накладних) продавця, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 6.1, 6.2, 6.3 Договору поставка здійснюється на умовах самовивозу. Перехід права власності на товар відбувається в момент фактичної передачі партії товару. Пунктом поставки товару за цим Договором є: ТОВ Фірма «Сервістранзит» по вул. Серьогіна 17А. Поставка здійснюється за рахунок продавця.

У відповідності до умов Договору продавець поставив та передав у власність покупця товар - бензин А-92 в кількості 1950 літрів, вартістю 22,90 грн. без ПДВ за літр, на загальну суму 53586,00 грн., що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною № 46/6 від 30.06.2019 (копія видаткової накладної - в матеріалах справи).

Згідно п. 5.1 Договору оплата за партію товару проводиться покупцем згідно виставлених рахунків протягом 5 робочих днів.

Позивач стверджує, що відповідач зобов`язання з оплати отриманого товару не виконав.

В зв`язку з цим, позивач направив відповідачу вимогу про оплату боргу з доданим до неї рахунком на оплату № 293 від 30.06.2019 цінним листом № 658, який згідно даних відстеження на сайті Укрпошти було вручено відповідачу 22.10.2019. (копії вимоги, опису вкладення до цінного листа, накладної Укрпошти та роздруківки відстеження відправлення з сайту Укрпошти - в матеріалах справи).

Оскільки відповідачем вимога про оплату боргу залишилася не виконаною, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар у розмірі 53586,00 грн.

Вказана сума боргу також підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків від 11.09.2019 (копія акту - в матеріалах справи).

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами для виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач заборгував позивачу 53586,00 грн. за товар поставлений по договору оптової поставки партій товарів № 37 від 20.07.2018. Факт наявності заборгованості за договором поставки відповідач не заперечує. Строк виконання зобов`язання відповідача з оплати товару настав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 53586,00 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою належними та достатніми доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. В`ячеслава Чорновола, 22-А, м. Полтава, 36039; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "СЕРВІСТРАНЗИТ" (вул. Серьогіна, 17-А, м. Полтава, 36008; ) 53586 грн. 00 коп. основного боргу, 1921 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук