УХВАЛА

м. Київ

06.02.2020Справа № 910/16250/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) та Міністерства оборони України (далі - Міністерство) до державного підприємства "Управління капітального будівництва та інвестицій" (далі - Підприємство) та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новатех" (далі - Товариство) про визнання додаткового договору та додаткової угоди недійсними,

за участі представників:

Прокурора: Лесько Г.Є.;

КМУ: не з`явився;

Міністерства: Бабко Ю.О.;

Підприємства: Цилюрик О.В.;

Товариства: Аракелян Р.Ф.;

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Прокурор в інтересах держави в особі КМУ та Міністерства звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства та Товариства про визнання недійсним додаткового договору від 11 липня 2006 року № 11/06/03 до укладеного між відповідачами договору про пайову (дольову) участь у будівництві від 11 липня 2006 року № 11/06, а також про визнання недійсною додаткової угоди від 21 квітня 2016 року № 2 до додаткового договору від 11 липня 2006 року № 11/06/3 до укладеного між відповідачами договору про пайову (дольову) участь у будівництві від 11 липня 2006 року № 11/06.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2019 року позовну заяву Прокурора прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16250/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 9 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 9 січня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 23 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року строк підготовчого провадження у справі № 910/16250/19 було продовжено на 30 днів, а підготовче провадження відкладено на 6 лютого 2020 року.

В процесі розгляду справи через загальний відділ канцелярії та діловодства суду надійшло клопотання Товариства від 11 грудня 2019 року, в якому останнє просило суд зупинити провадження у даній справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року в справі № 912/2385/18, прийнятої у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу № 912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" і Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду в зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 16 жовтня 2019 року в справі № 912/2385/18 наголосив на необхідності вирішення питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Крім того, на думку вказаної колегії суддів Верховного Суду, у справі є також інші питання, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. По-перше: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності. По-друге: які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, встановить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Суд зазначає, що спір у справі № 910/16250/19 пов`язаний з реалізацією Прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, щодо представництва інтересів держави в суді.

З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду щодо поставленої у справі № 912/2385/18 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також беручи до уваги підстави пред`явлених Прокурором позовних вимог та їх обґрунтування, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/16250/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Аналогічних висновків щодо необхідності зупинення провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 912/2385/18 дійшов Верховний Суд в ухвалах від 4 листопада 2019 року в справі № 911/2656/16, від 5 листопада 2019 року в справі № 910/1566/17, від 31 жовтня 2019 року в справі № 903/498/18, від 31 жовтня 2019 року в справі № 910/10621/18, від 11 листопада 2019 року в справі № 915/650/18.

Пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новатех" від 11 грудня 2019 року про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 910/16250/19 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України до державного підприємства "Управління капітального будівництва та інвестицій" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Новатех" про визнання додаткового договору та додаткової угоди недійсними до перегляду Великою Палатою Верховного Суду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року в справі № 912/2385/18, прийнятої у подібних правовідносинах.

Зобов`язати сторін та прокурора повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення з урахуванням вимог статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту: 6 лютого 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко