ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 924/497/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Банаська О.О., Білоуса В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.;

за участю представників:

Фізичної особи-підприємця Тихолаза Володимира Васильовича - адвоката Бойчука В.І.,

ліквідатор ЗАТ «Єврофінанс» арбітражний керуючий Приходько Д.В. прийняв участь у судовому засіданні особисто,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В.

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019

у складі колегії суддів: Саврій В.А. (головуючий), Демидюк О.О., Коломис В.В.

та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2019

у складі судді Крамар С.І.

за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 05.12.2017

у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саєнка В.В.

до Фізичної особи-підприємця Тихолаза Володимира Васильовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Н-Лізинг»

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.

1. 22.02.2008 між Закритим акціонерним товариством «Єврофінанс» (далі - ЗАТ «Єврофінанс», лізингодавець) та Фізичною особою-підприємцем Тихолазом В.В. (далі - ФОП Тихолаз В.В., лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу (далі - договір лізингу), згідно з умовами п.1.1. якого лізингодавець зобов`язався надати, а лізингоодержувач прийняти предмет лізингу згідно додатку та на умовах цього договору, а саме: Bogdan A-09202 5MT 4,6 Turbo Diesel, вартістю 209 951, 02 грн (спірний транспортний засіб).

2. Відповідно до пункту 9.1. додатку № 2 до договору лізингу, по закінченню строку дії договору фінансового лізингу, за умови повної сплати лізингоодержувачем лізингових платежів та всіх інших платежів в рамках дії договору фінансового лізингу, лізингодавець, на підставі укладеного договору купівлі-продажу передає право власності на транспортний засіб лізингоодержувачу шляхом переоформлення реєстраційних документів на ім`я лізингоодержувача. Таке переоформлення здійснюється протягом 10 робочих днів з моменту підписання договору купівлі-продажу транспортного засобу або акту приймання-передачі транспортного засобу у власність, за умови проведення лізингоодержувачем остаточного розрахунку.

3. 19.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра», заставодержатель) та ЗАТ «Єврофінанс» (заставодавець) був укладений договір застави № 122-1/3-V/21/2006, згідно з умовами якого заставодавець в забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору, передає в заставу заставодержателю предмет застави, який належить заставодавцю на праві власності, в тому числі спірний транспортний засіб.

4. 25.02.2010 ЗАТ «Єврофінанс» було надіслано ФОП Тихолазу В.В. повідомлення № 10/02-156 про зміну номеру договору фінансового лізингу та реквізитів ЗАТ «Єврофінанс», згідно якого номер договору лізингу вважати вірним 08000037, окрім того, повідомляє про зміну місцезнаходження юридичної особи (т. 1, а.с. 192).

5. 29.12.2010 постановою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/413/10 визнано ЗАТ «Єврофінанс» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено голову правління боржника Хаїнську В.А.

6. 10.01.2011 між ЗАТ «Єврофінанс» (первісний кредитор) в особі голови правління Хаїнської В.А. та ТОВ «Н-Лізинг» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із положеннями договорів лізингу, перелік яких вказаний у Додатку № 1 до даного договору, укладені між первісним кредитором та лізингоодержувачами, згідно з додатком № 1 до даного договору.

7. Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги визначено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор одержує замість первісного кредитора право вимагати від боржників сплати грошових коштів визначених основним договором.

8. 10.01.2011 між ЗАТ «Єврофінанс» в особі голови правління Хаїнської В.А. (первісний лізингодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Н-Лізинг» (далі - ТОВ «Н-Лізинг», новий лізингодавець) та ФОП Тихолазом В.В. (лізингоодержувач/відповідач) укладено додаткову угоду № 2 до договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037, якою внесено зміни до договору лізингу в частині зазначення лізингодавця, а саме: замість ЗАТ «Єврофінанс» вказано ТОВ «Н-Лізинг».

9. 27.01.2011 ТОВ «Н-Лізинг» (лізингодавець/третя особа) та ФОП Тихолаз В.В. (лізингоодержувач/відповідач) склали та підписали акт переходу права власності від лізингодавця лізингоодержувачу до договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037 про те, що відповідно до розділу 9 п. 9.1. договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037:

- Лізингоодержувач провів остаточний розрахунок, а саме в повному обсязі сплатив лізингові та всі інші платежі;

- Лізингодавець передав, а лізингоодержувач набув право власності на наступний транспортний засіб: Богдан А 092, об`єм двигуна 4570 куб.см, тип кузова: автобус, колір: жовтий, номер кузова: НОМЕР_1 .

10. 02.02.2011 здійснено реєстрацію спірного транспортного засобу за Тихолазом В.В .

11. 21.03.2011 постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі № 26/413/10 постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2010 скасовано, провадження у справі припинено.

12. 05.05.2011 ухвалою Господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі № 19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ «Єврофінанс» на підставі статей 7, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

13. 14.04.2014 постановою Господарського суду Запорізької області у справі № 19/5009/2383/11 ЗАТ «Єврофінанс» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коноплю А.М.

14. 20.05.2015 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 19/500/2383/11 ліквідатором ЗАТ «Єврофінанс» призначено арбітражного керуючого Саєнко В.В.

15. 25.10.2016 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 19/5009/2383/11 визнано недійсним з моменту укладення Договір про відступлення права вимоги від 10.01.2011 б/н, укладений між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг».

16. 15.11.2018 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 19/500/2383/11 ліквідатором ЗАТ «Єврофінанс» призначено арбітражного керуючого Приходька Д.В.

17. Як вбачається із картки реєстрації транспортного засобу, наданої регіональним сервісним центром в Хмельницькій області згідно супровідного листа від 22.05.2017, спірний транспортний засіб зареєстровано на праві власності за Тихолазом В.В .

Подання позову до суду.

18. 24.05.2017 ЗАТ «Єврофінанс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саєнка В.В. звернулося до господарського суду з позовом до ФОП Тихолаза В.В. про витребування майна - спірного транспортного засобу - з чужого незаконного володіння, мотивуючи позовні вимоги тим, що спірне майно перебуває у відповідача незаконно.

Розгляд справи судами.

19. 05.12.2017 рішенням Господарського суду Хмельницької області, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018, в позові відмовлено.

20. Суди дійшли висновку, що право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна. При цьому, звертаючись із відповідним позовом, позивач не долучив до позовної заяви належних та допустимих доказів факту наявності у нього права власності на спірний транспортний засіб - автобус БОГДАН, модель А092, номер шасі НОМЕР_2 , та допустимих доказів факту наявності у нього права власності на зазначене майно на час звернення з позовом до суду. Крім того, спірне майно вибуло з володіння ЗАТ «Єврофінанс» за його волею та на підставі відплатного договору фінансового лізингу та додаткової угоди № 2, які ніким не оспорюються та не визнані судом недійсними.

Подання до суду заяви про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017 за нововиявленими обставинами.

21. 28.05.2019 на адресу Господарського суду Хмельницької області від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В. надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017 за нововиявленими обставинами.

22. Заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі № 19/5009/2383/11, залишеною в силі постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ «Єврофінанс», визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11, укладений між ЗАТ «Єврофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Н-Лізинг», спростовано майнову дію Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. щодо передачі прав та обов`язків ЗАТ «Єврофінанс», як лізингодавця за договорами фінансового лізингу, зазначених в Додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11, серед яких і щодо договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037, укладеного між ЗАТ «Єврофінанс» та ФОП Тихолазом В.В.

Зазначено в заяві, що в силу приписів частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, що встановлені в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі № 19/5009/2383/11, є преюдиційними та не потребують доказуванню при розгляді інших справ. Обставини щодо вибуття спірного майна у даній справі з власності позивача на підставі недійсного договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11, укладеного між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг», є істотними обставинами для справи та не були відомі ПАТ «КБ «Надра» на час розгляду справи.

Заявник вказував, що зі змісту п. 1 додаткової угоди від 10.01.2011 № 2 до Договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037 вбачається, що зміна лізингодавця з ЗАТ «Єврофінанс» на ТОВ «Н-Лізинг» відбулась на підставі визнаних в судому порядку недійсними договору про відступлення права вимоги від 10.01.2011 б/н (ухвала Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 19/5009/2383/11) та договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11 (ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.07.2018 у справі № 19/5009/2383/11), укладених між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг».

Зазначені вище недійсні договори в силу приписів статті 216 ЦК України не створюють жодних юридичних наслідків з моменту їх укладення, а тому вчинені на підставі них правочини та дії (в даному випадку укладання додаткової угоди від 10.01.2011 № 2 до договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037, акту переходу права власності від 27.01.2011 року, складеного між ТОВ «Н-Лізинг» та ФОП Тихолаз В.В., дії щодо передання ТОВ «Н-Лізинг» спірного майна на користь відповідача) також не породжують та не створюють жодних юридичних наслідків.

Договір фінансового лізингу від 22.02.2008 № 08000037 був лише підставою для користування відповідачем спірним майном та не міг бути підставою для оформлення за відповідачем права власності на спірне майно. Єдиною законною підставою для набуття у власність відповідачем спірного майна міг бути виключно укладений між ним та ЗАТ «Єврофінанс» договір купівлі-продажу спірного майна, за умови повної оплати лізингових платежів на користь ЗАТ «Єврофінанс».

Крім того, спірне майно є заставним майном позивача, який перебуває в ліквідаційній процедурі в межах справи про банкрутство № 19/5009/2383/11, та яке підлягає реалізації в передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку для задоволення вимог ПАТ КБ «Надра», як забезпеченого кредитора позивача.

Розгляд судами заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

23. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.07.19, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі №924/497/17, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017, це рішення суду першої інстанції залишено в силі.

24. Судові рішення мотивовані тим, що право власності ФОП Тихолаз В.В. набув на підставі договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 0800037 та Акту переходу права власності від 27.01.2011, який не визнаний судом недійсним та ніким не оскаржується. Заява ПАТ «КБ «Надра» спрямована на переоцінку доказів, оцінених у процесі розгляду справи № 924/497/17; існування визнаного недійсним судом договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11 на момент винесення рішення у справі № 924/497/17 не призвело б до прийняття відмінного рішення, оскільки даний договір не був покладений в основу рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017. Зазначено, що визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11 не є нововиявленою обставиною.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

25. 05.12.2019 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білою І.В. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.07.19 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017 у справі № 924/497/17 і прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позов ЗАТ «Єврофінанс» про витребування майна.

26. Скаржник стверджує, що ТОВ «Н-Лізинг» у результаті визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11 ніколи не було лізингодавцем спірного майна і не мало права ним розпоряджатися. Тому неспроможним є висновки судів про те, що саме на підставі договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 0800037 та акту переходу права власності від 27.01.2011 ФОП Тихолаз В.В. набув право власності на спірне майно. Також скаржник наполягає, що факт недійсності договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11 та спричинені ним наслідки (укладання додаткової угоди від 10.01.2011 № 2 до договору фінансового лізингу від 22.02.2008 № 0800037 та акту переходу права власності від 27.01.2011 року, складеного між ТОВ «Н-Лізинг» та ФОП Тихолаз В.В.) є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 ГПК України.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

27. 11.01.2020 до Верховного Суду від ФОП Тихолаза В.В. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення. ФОП Тихолаз В.В. наполягає на тому, що обставини, на які посилається ПАТ «КБ «Надра», є новими, а не нововиявленими.

Процесуальні аспекти розгляду касаційної скарги.

28. Ухвалою Верховного Суду у цій справі від 19.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В. в частині оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2017 у справі № 924/497/17. Відкрито касаційне провадження у справі № 924/497/17 за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2019.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги.

29. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

31. В оскаржених судових рішеннях суди дійшли висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими та не спростовують висновків, до яких дійшов суд першої інстанції при ухваленні рішення від 05.12.2017 у цій справі.

32. Судова колегія погоджується з цією позицією з огляду на таке.

33. Як встановлено судами у цій справі, вважаючи себе власником, ЗАТ «Єврофінанс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саєнка В.В. звернулося до господарського суду з позовом до ФОП Тихолаза В.В. про витребування майна - спірного транспортного засобу - з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги ґрунтувалися на положеннях статей 387, 388 ЦК України.

34. Саме власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

35. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

36. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

37. Право власника згідно із частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої згаданої статті).

38. Судова колегія бере до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, наведеній у постанові від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц, - «від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише в разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України)».

39. Отже, з урахуванням викладених вище норм матеріального права однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, що майно вибуло з володіння позивача поза його волею. Навпаки, встановлення судами волі власника або особи, якій передано майно у володіння, на вибуття спірного майна з володіння цих осіб свідчитиме про неможливість витребування майна від добросовісного набувача.

40. Як встановлено судами, 22.02.2008 між ЗАТ «Єврофінанс» (лізингодавець) та ФОП Тихолаз В.В. (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу (далі - договір лізингу), згідно з умовами п.1.1. якого лізингодавець зобов`язався надати, а лізингоодержувач прийняти предмет лізингу згідно додатку та на умовах цього договору, а саме: Bogdan A-09202 5MT 4,6 Turbo Diesel, вартістю 209 951, 02 грн (спірний транспортний засіб).

41. При цьому згідно з п. 1.1 додатку № 2 до договору фінансового лізингу від 22.08.2008, який є невід`ємною частиною цього договору, лізингодавець зобов`язується після підписання лізингоодержувачем договору придбати і передати у володіння та користування лізингоодержувачеві предмет лізингу - транспортний засіб, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти відповідний транспортний засіб та використовувати його у відповідності до умов договору.

42. Таким чином, спірне майно вибуло з володіння позивача саме за його волею, що, як зазначено вище, унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача та задоволення позову у цій справі.

Суд першої інстанції, розглядаючи позов у цій справі, дійшов аналогічного висновку та вказав, що спірне майно вибуло з володіння ЗАТ «Єврофінанс» за його волею та на підставі відплатного договору фінансового лізингу та додаткової угоди № 2, які ніким не оспорюються та не визнані судом недійсними.

Укладення позивачем із ТОВ «Н-Лізинг» договору купівлі-продажу майнових прав від 10.01.2011 № 01-01/11, який у подальшому визнано судом недійсним, жодним чином не впливає на волевиявлення позивача на вибуття з його володіння спірного майна у зв`язку з укладанням з відповідачем договору фінансового лізингу від 22.08.2008 та відповідно на набуття відповідачем права власності на спірне майно саме на підставі договору фінансового лізингу від 22.02.2008.

43. Стосовно перегляду цього рішення суду за нововиявленими обставини судова колегія звертає увагу на таке.

44. Відповідно до статті 320 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

45. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

46. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

47. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

48. Враховуючи, що наведені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білою І.В. в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами дані не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, про перегляд якого подана ця заява. Зокрема, ці дані не спростовують висновку суду про вибуття спірного майна з володіння позивача саме за волею останнього. Тобто, ці дані не мають ознаки істотності для розгляду справи. Тому судова колегія погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України.

49. Наведені ліквідатором ЗАТ «Єврофінанс» арбітражним керуючим Приходьком Д.В. у поясненнях доводи стосовно строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не впливають на наявність чи відсутність нововиявлених обставин у цій справі.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

50. У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Тому касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В. підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

В. Висновки про правильне застосування норм права.

51. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Проте, наведені заявником у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами дані не спростовують висновку суду про вибуття спірного майна з володіння позивача саме за волею останнього. Тобто, ці дані не мають ознаки істотності для розгляду справи, а відтак зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України.

Г. Розподіл судових витрат.

52. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» Білої І.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2019 у справі № 924/497/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді О.О. Банасько

В.В. Білоус