ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2294/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.9/1, код 30019801)

до Комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (адреса: 08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, буд. 10, код 37606213)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, код 20077720).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Шевченка, будинок 178, код 20578072).

про стягнення 1188984,24 гривень

за участю представників:

позивача - Трегубова А.Д.;

відповідача - Доманська Н.В.

третя особа - Бернацька О.В.;

третя особа - Богдан С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (відповідач), в якому просить:

- зобов`язати Комунальне підприємство "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 88,962 тис. куб. метрів;

- стягнути з Комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 594 492,12 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 88,962 тис. куб. метрів.

В обґрунтування позовних вимог АТ "Укртрансгаз" зазначило, що відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір природного газу в обсязі 88,962 тис. куб. метрів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.10.2019.

15.10.2019 на адресу господарського суду Київської області надійшов лист від представника відповідача із відзивом на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що постачання відповідного обсягу природного газу відбувалося на підставі договору постачання природного газу №1710/1617-БО-17 від 14.09.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП "Благоустрій Крюківщини".

Крім того відповідач зазначив, що позовні вимоги суперечать ст. 1213 ЦК України, адже позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути природний газ в обсязі 88,962 тис. куб., а також стягнути вартість даного ж обсягу природного газу у розмірі 594 492,12 грн.

В підготовчому судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 07.11.2019.

05.11.2019 через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій позивач вказував на те, що наявність укладеного договору не може свідчити про здійснення поставки природного газу споживачу, оскільки доказом який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання - передачі природного газу. На підставі викладеного, позивач вважає безпідставними твердження відповідача стосовно відбору природного газу з ресурсу АТ «НАК «Нафтогаз України».

06.11.2019 через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача було подано клопотання про перенесення судового засідання, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.11.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.11.2019.

19.11.2019 на адресу господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов лист із запереченням на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 28.11.2019 оголошено перерву до 19.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/2294/19 та призначено справу до розгляду по суті на 23.01.2020.

11.01.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" надійшли письмові пояснення.

16.01.2020 на адресу Господарського суду Київської області від АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли письмові пояснення.

Третя особа - АТ «НАК «Нафтогаз України» у поясненнях вважає позов АТ «Укртрансгаз» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Зазначає, що НАК «Нафтогаз України» не подавало номінації та не постачало Комунальному підприємству "Благоустрій Крюківщини" природний газ у спірний період. Зокрема, для отримання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, АТ «НАК «Нафтогаз України» надає АТ «Укртрансгаз» завдання (плановий розподіл обсягів постачання природного газу на місяць, у якому зазначені лише обсяги газу, які передбачені договорами на постачання газу між НАК «Нафтогаз України» та споживачами) і після підтвердження наявності у НАК «Нафтогаз України» місячного обсягу газу, зазначеного у цьому завданні, АТ «Укртрансгаз» надає послугу з транспортування газу магістральними трубопроводами. Таким чином, кожен споживач отримує природний газ лише в обсязі, передбаченому заявкою на транспортування, у газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення. При цьому, НАК «Нафтогаз України» не замовляло послуг з транспортування у спірний період, що свідчить про відсутність в газотранспортній системі газу НАК «Нафтогаз України», який міг би спожити відповідач.

З вищевикладеного, третя особа НАК "Нафтогаз України" робить висновок, що, враховуючи не подання у спірний період жодним постачальником природного газу до газотранспортної системи для потреб відповідача, спірний об`єм газу було відібрано з ресурсів АТ «Укртрансгаз», який останній набув для виробничо-технологічних потреб, власних потреб та послуг балансування.

Зауважує, що відповідачем було несанкціоновано відібрано природний газ з газорозподільної системи з ресурсу позивача. Натомість, будь-яких правочинів, господарських операцій чи інших фактичних даних, які б свідчили про реальне постачання/транспортування НАК «Нафтогаз України» відповідачу будь-яких обсягів природного газу у спірний період, не існує.

23.01.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла відповідь на пояснення третьої особи АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово представників позивача, відповідача та третіх осіб, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

23.01.2020 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що для відбору у лютому і березні 2017 природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є ПАТ «Київоблгаз», відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання як це передбачено абз. 2 п. 3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496.

Однак, відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з позивачем здійснив відбір в обсязі 88,962 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується звітами ПАТ «Київоблгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий і березень 2017 (копії додаються), в якому в графі «Фактично спожитий обсяг за місяць Всього» по рядку «Категорія/Назва постачальника» вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи в лютому і березні 2017 обсяг природного газу в розмірі 88,962 тис. куб. м. природнього газу.

На думку позивача, оскільки відповідачу в лютому і березні 2017 не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 88,962 тис. куб. м. природного газу відповідачем був здійснений з обсягів природного газу позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС.

Таким чином, відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуте майно, а саме природний газ в загальному обсязі 88,962 тис. куб. метрів.

Крім того позивач зазначив, що у випадку, якщо буде встановлено відсутність у відповідача безпідставно набутих обсягів природного газу, то відповідач на підставах, передбачених ч. 2 ст. 1213 ЦК України, буде зобов`язаний відшкодувати вартість такого майна, що визначається на момент розгляду судом даної справи та на даний час складає 594 492,12 грн (88,962 тис. куб. м. природного газу * 6 682,54 грн. (ціна закупівлі природного газу, що сформувалася протягом газового місяця, розміщена на офіційному сайті AT «Укртрансгаз», яка є вартістю І природного газу станом на липень 2019 року).

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач стверджує, що спірний обсяг природного газу було одержано ним на відповідній правовій підставі, зокрема, за договором про постачання природного газу, укладеним із ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

01.01.2016 року КП «Благоустрій Крюківщини» було підписано заяву - приєднання №094211GU5XFT016 до умов договору розподілу природного газу Оператора ГРМ ПАТ «Київоблгаз».

01.04.2016 року між ПАТ «Укртрансгаз» та КП «Благоустрій Крюківщини» було укладено договір № /ВОУ/2016/4/1152 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - договір). Відповідно до п. 2.1 даного договору підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами природного газу є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України.

Згідно з п.1.1 договору № /ВОУ/2016/4/1152 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.04.2016р. Газотранспортне підприємство зобов`язується надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а Замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Згідно з п.2.2 даного договору Замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства.

Згідно з п.8.1 договору, Газотранспортне підприємство має право обмежити або припинити транспортування газу Замовнику або його споживачам згідно з договором та визначеним законодавством порядком пооб`єктного припинення газопостачання споживачам, крім населення у випадках: не виділення Замовнику планових обсягів постачання природного газу (лімітів).

ПАТ «Укртрансгаз» не було припинено/обмежено надання послуг з транспортування природного газу у лютому та березні 2017 року, що підтверджується актами приймання-передачі від 28.02.2017 року та 31.03.2017 року.

14 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП «Благоустрій Крюківщини» було укладено договір постачання природного газу №1710/1617-БО-17. За даним договором було встановлено планові обсяги постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами на відповідні періоди в тому числі лютий 2017 року у розмірі 1 тис. куб. м. та березень 2017 року у розмірі 1 тис. куб. м.

28 вересня 2016 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Благоустрій Крюківщини» було укладено договір постачання природного газу №1633/1617-ТЕ-17. За даним договором було встановлено планові обсяги постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення населенню на відповідні періоди в тому числі лютий 2017 року у розмірі 75 тис. куб. м. та березень 2017 року у розмірі 60 тис. куб. м.

09 листопада 2016 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Благоустрій Крюківщини» було укладено договір постачання природного газу № 1892/1617-КП-17. За даним договором було встановлено планові обсяги постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) на відповідні періоди в тому числі лютий 2017 року у розмірі 0,09 тис. куб. м. та березень 2017 року у розмірі 0,09 тис. куб. м.

Згідно з пунктом 1.1 вищезазначених договорів ПАТ «НАК Нафтогаз України» зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ.

Відповідно до п. 12 даних договорів вони діють в частині реалізації природного газу до 31 березня 2017 року (включно). Отже, в лютому-березні 2017 року вищевказані договори діяли, планові обсяги споживання природного газу були погоджені.

Відповідно до пункту 7.3 вказаних договорів, постачальник має право припинити або обмежити постачання природного газу споживачу у разі несанкціонованого відбору газу.

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, під несанкціонованим відбором природного газу розуміється - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності) (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства, за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженого обсягу газу - номінації, фактичний відбір останнім обсягу газу, може вважатися несанкціонованим відбором природного газу.

Водночас, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, на Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 1); операторам газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій (пункт 2).

Отже, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії та теплопостачальним підприємствам.

Таким чином, за наявністю в спірний період укладеного між відповідачем (споживачем) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальником) договору про постачання природного газу для виробництва теплової енергії, для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також, існування спеціально покладеного на постачальника обов`язку видати номінації відповідно до вказаного договору, споживання відповідачем в лютому-березні 2017 року природного газу в обсязі 88,962 тис.куб.м., не можна вважати несанкціонованим відбором.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №906/1279/16, Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року по справі № 6-88цс13.

Як вище встановлено судом, відбір відповідачем спірного обсягу природного газу, відбувся на підставі договорів, тобто, за наявності відповідної правової підстави, а отже, положення ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання позивача на те, що відповідачем не було надано актів приймання-передачі газу в лютому-березні 2017 року в обсязі 88,962 тис. куб. метрів, суд вважає необґрунтованими, оскільки силу приписів ст. 74, ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення обставин безпідставності відбору відповідачем природного газу у спірний період покладається на позивача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог про стягнення з Комунального підприємства "Благоустрій Крюківщини" Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 594 492,12 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 88,962 тис. куб. метрів у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та правові норми, суд не вбачає жодних правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.02.2020.

Суддя Т.Д. Лилак