ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5773/19

за позовом Приватного підприємства "КИЇВ-РЕСУРС", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про розірвання договору поставки та стягнення боргу у розмірі 92 934,90 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Приватне підприємство "КИЇВ-РЕСУРС" звернулося до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" і просить суд розірвати договір поставки №15072019 від 15.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" та Приватним підприємством "КИЇВ-РЕСУРС" та стягнути суму попередньої оплати у розмірі 46 008,00 грн, 0,3 % збитків у розмірі 25 120,37 грн, 20% штрафу у розмірі 18 403,20 грн, 30% річних у розмірі 3 403,33 грн та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2019 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/5773/19, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 15072019 від 15.07.2019 в частині своєчасної поставки товару. Позивачем було здійснено попередню оплату у розмірі 46 008,03 грн, а відповідачем товар не було поставлено у строк передбачений умовами договору.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору поставки нараховано збитки у розмірі 25 120,37 грн, штраф у розмірі 18 403,20 грн, 30% річних у розмірі 3 403,33 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 509, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 626-627, 638, 693, 712 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.07.2019 між Приватним підприємством "КИЇВ-РЕСУРС" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" (постачальник) було укладено договір поставки № 15072019 (арк.с.22).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити продукцію.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що постачальник робить відвантаження товару на умовах франко-склад постачальника за адресою: м. Кам`янське, вул. Криворізька, 1а. Постачальник зобов`язаний письмово повідомити покупця про готовність товару до поставки.

Датою постачання вважається дата, зазначена в видатковій накладній (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.4 договору, строк поставки вказується у додатках до договору (специфікаціях), на кожну партію товару окремо.

Сторонами була підписана специфікація № 1 до договору (арк.с.24), в якій вказано, що вартість товару, який повинен бути поставлений відповідачем позивачу становить 76 680,00 грн без ПДВ, строк поставки - 30 календарних днів.

Згідно пункту 4.2 договору, форма розрахунку за товар: 50% попередня оплата, шляхом перерахування коштів на р/р постачальника на підставі рахунку постачальника, інші 50% протягом 5-ти банківських днів на підставі повідомлення про готовність товару до поставки.

Позивачем 16.07.2019 було перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 46 008,00 грн (50%), що підтверджується банківською випискою (арк.с.25).

04.09.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору, вимогу про повернення суми попередньої оплати у розмірі 46 008,00 грн та угоду про розірвання договору поставки (арк.с.27-28).

Відповідач 05.09.2019 надав відповідь, в якій зазначив, що недотримання строків виконання умов договору сталося за технічними причинами. Пропонував у разі, якщо замовлена продукція ще актуальна, відвантажити товар на наступному тижні у повному обсязі (арк.с.31).

10.09.2019 позивач направив на адресу відповідача лист № 0092 (арк.с.32), в якому зазначає, що ним вже у повідомленні про розірвання висловлено небажання продовжувати співпрацю з відповідачем, тому враховуючи неповернення останнім суми попередньої оплати, позивач змушений звернутись до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо розірвання договору

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до специфікації № 1, строк поставки товару є таким, що настав 15.08.2019.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у визначений договором строк позивачу товар не поставив.

Позивачем було направлено на адресу відповідача 04.09.2019 повідомлення про розірвання договору та угоду про розірвання договору поставки (арк.с.27-28).

Відповідач 05.09.2019 надав відповідь, в якій зазначив, що недотримання строків виконання умов договору сталося за технічними причинами та пропонував у разі, якщо замовлена продукція ще актуальна, відвантажити товар на наступному тижні у повному обсязі. Угоду про розірвання договору поставки не підписав.

10.09.2019 позивач направив на адресу відповідача лист № 0092 про небажання продовжувати співпрацю з відповідачем.

Частинами 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У цьому випадку порушення умов договору щодо своєчасної поставки товару є істотним порушенням, за яким позивач позбавлений можливості отримати відповідний прибуток, на який він розраховував під час укладання договору.

Оскільки відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання в частині своєчасної поставки товару, чим істотно порушив умови укладеного договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо розірвання договору поставки, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення попередньої оплати

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Оскільки, позивач звертався до відповідача 04.09.2018 з вимогою, строк повернення грошових коштів у розмірі 46 008,00 грн є таким, що настав 11.09.2018.

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 46 008,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 8.1 договору, у разі прострочення поставки товару більш ніж на 10 календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості не поставленого товару.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано штраф у розмірі 18 403,20 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення штрафу у разі прострочення поставки товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення штрафу.

Суд перевіривши розрахунок штрафу, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення штрафу у розмірі 18 403,20 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми збитків

Відповідно до частини 3 статті 216 Господарського кодексу України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Згідно пункту 8.1 договору за порушення термінів поставки постачальник зобов`язується оплатити покупцеві заздалегідь визначені збитки у розмірі 0,3% від вартості затриманої поставки за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано збитки 0,3% у розмірі 25 120,37 грн за період з 16.08.2019 по 15.11.2019.

Перевіривши розрахунок, судом встановлено, що він є невірний. Позивачем неправильно взято період нарахування збитків. Оскільки позивач відмовився від поставки товару 04.09.2019, що підтверджується вимогою про повернення суми попередньої оплати (арк.с.27), тому прострочка поставки товару закінчується 04.09.2019.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що сума збитків, яка підлягає стягненню з відповідача становить 5 520,96 грн за період з 16.08.2019 по 04.09.2019.

Щодо суми процентів за користування чужими грошовими коштами

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 8.2 договору, у разі порушення виконання постачальником зобов`язань за цим договором, постачальник сплачує покупцеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця до дати фактичного виконання відповідного зобов`язання або повернення йому суми попередньої оплати відповідно до статтей 693 та 536 Цивільного кодексу України.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами (30%) у розмірі 3 403,33 грн за період з 16.08.2019 по 15.11.2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 403,33 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

16.07.2019 між Приватним підприємством "КИЇВ-РЕСУРС" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правозахист" (об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги № 16/07 (далі - договір №16/07).

Відповідно до пункту 1.1 договору №16/07, клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором на підставі заявок клієнта, а клієнт надавати об`єднанню всі необхідні для виконання цього договору матеріали, інформацію, документацію тощо, приймати і оплатити надану правову допомогу в розмірах, порядку і формах, передбачених цим договором та додатковими угодами.

Згідно пункту 3.1 договору №16/07, вартість правової допомоги визначається сторонами додатковими угодами.

Пунктом 3.2 договору №16/07 передбачено, що виконані роботи оформлюються: розрахунком складових адвокатських послуг та актом надання послуг, який підписується сторонами.

18.11.2019 між Приватним підприємством "КИЇВ-РЕСУРС" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правозахист" (об`єднання) було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 16/07 від 16.07.2019 (далі - додаткова угода).

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди, об`єднання зобов`язується надати клієнту наступну правову (правничу) допомогу:

- проаналізувати документи щодо поставки товару згідно із договором № 15072019 від 15.07.2019;

- надати усну консультацію клієнту щодо правової позиції згідно наданих документів;

- підготувати позовну заяву про розірвання договору поставки та стягнення боргу, подати позов до Господарського суду.

05.12.2019 між сторонами підписано детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого об`єднання надало правничу (правову) допомогу позивачу на загальну суму 5 000,00 грн, а саме:

- проаналізувати документи щодо поставки товару згідно із договором № 15072019 від 15.07.2019 - 1 250,00 грн;

- надати усну консультацію клієнту щодо правової позиції згідно наданих документів - 1 250,00 грн;

- написання позовної заяви про розірвання договору поставки та стягнення боргу, підготовка матеріалів до суду (ксерокопіювання), направлення позовної заяви з додатками відповідачу та в суд - 2 500,00 грн.

Пунктом 3 додаткової угоди встановлено, що вартість правової (правничої) допомоги визначеної пункту 1 цієї додаткової угоди становить 5 000,00 грн без ПДВ, які перераховуються клієнтом на рахунок об`єднання протягом 30 банківських днів з дати підписання додаткової угоди.

Відповідно до платіжного доручення № 1664 від 14.01.2020 позивачем було сплачено об`єднанню юридичні послуги у розмірі 5 000,00 грн.

З урахуванням викладеного суд уважає обґрунтованим розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо судового збору

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 3 436,87 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір поставки №15072019 від 15.07.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" (51937, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр-т. Перемоги, 57, кв. 136, ідентифікаційний код 40223231) та Приватним підприємством "КИЇВ-РЕСУРС" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 34, ідентифікаційний код 30931322).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" (51937, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр-т. Перемоги, 57, кв. 136, ідентифікаційний код 40223231) на користь Приватного підприємства "КИЇВ-РЕСУРС" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 34, ідентифікаційний код 30931322) суму попередньої оплати у розмірі 46 008,00 грн, збитки у розмірі 5 520,96 грн, штраф у розмірі 18 403,20 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 403,33 грн, судовий збір у розмірі 3 436,87 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 05.02.2020

Суддя Я.С. Золотарьова