УХВАЛА

м. Київ

06.02.2020Справа № 910/1641/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Рітейл» про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу № 25837/м-о від 20.11.2017 в розмірі 39 722,72 грн. та штрафу у розмірі 11 916,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Рітейл» про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу № 25837/м-о від 20.11.2017 в розмірі 39 722,72 грн. та штрафу у розмірі 11 916,81 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогою про стягнення штрафу у розмірі 11 916,81 грн., з огляду на наступне.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Частина 1 ст. 12 ГПК України визначає, що Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно ст. 147 ГПК України до судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Як вбачається із заяви, в її обґрунтування заявник у заяві зазначає, що пунктом 4.5 Договору купівлі-продажу № 25837/м-о від 20.11.2017 визначено, що прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів передбачений штраф у розмірі 30%.

Однак, з наданої копії Договору купівлі-продажу № 25837/м-о від 20.11.2017, укладеного між сторонами вбачається, що сторонами узгоджено, що у випадку несвоєчасної поставки товару, та за умови відсутності порушень з боку покупця, що своєчасної оплати поставленого товару, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочки.

Таким чином, сторонами у п. 4.5 Договору купівлі-продажу № 25837/м-о від 20.11.2017 не узгоджено нарахування штрафу в розмірі 30% у разі порушення боржником строку оплати партії товару на строк більше ніж 30 календарних днів.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Рітейл» про стягнення штрафу у розмірі 11 916,81 грн.

Ухвала набирає законної сили 06.02.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова