РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2020'Справа № 910/15784/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (04073, м.Київ, проспект Степана Бандери (Московський)8, корпус 6, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, )

про стягнення 32 965,49 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 32 965,49 грн вартості нестачі вантажу при перевезенні за залізничною накладною № 44578011 у вагонах № 53202040, № 95439626 та покладення на відповідача 1872,00 грн витрат за проведення експертизи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при перевезенні вантажу залізницею відбулось втручання до вантажу позивача та доступ з наступною втратою, що призвело до нестачі вантажу у двох вагонах, яка виявлена на станції призначення, одержувачем повідомлено начальника станції про виявлену невідповідність маси вантажу та необхідність проведення комісійної перевірки та складання комерційних актів, на що отримано відмову у комісійній видачі та перевірці маси вантажу, скарга одержувача вантажу до начальника станції залишена без реагування. За участю експерта РТПП Миколаївської області здійснено перевірку вантажу у вагонах на території одержувача, за результатом якої складено Акт експертизи № 120-619. За незбереження прийнятого до перевезення вантажу за розрахунками позивача, до стягнення з відповідача підлягає вартість нестачі вантажу у загальному розмірі 31 093,49 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.11.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання), визначив сторонам строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

05.12.2019 відповідач подав до суду відзив на позов. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що спірні вагони прибули на станцію призначення, були видані одержувачу вантажу та прийняті без зауважень, з моменту видачі вантажу відповідальність залізниці по його збереженню припинилась; зауважує, що 16.05.2019 на вагони, подані під вивантаження 13.05.2019, були оформлені перевізні документи на порожні вагони та відправлені на станцію наступного навантаження, що свідчить про їх технічну справність. Згідно доводів відповідача, вказані обставини свідчать про відсутність підстав для притягнення залізниці до відповідальності за незбереження вантажу при перевезенні відповідно до п. «А» ст.111 Статуту залізниць України, наданий акт експертизи № 120-619 від 15.05.2019 не є доказом вини залізниці, натомість підтверджує, що при прийманні вагонів під навантаження позивачем прийнято під навантаження комерційно непридатний вагон та не вжито заходів щодо його підготовки до навантаження, крім того акт не відповідає вимогам закону, не є допустимим доказом, оскільки не містить даних про фахову спеціалізацію експерта, попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, дані про експерта відсутні у «Реєстрі атестованих судових експертів» Мінюсту, також відповідач заперечує проти покладення на нього витрат за складання акту експертизи у сумі 1872,00 грн. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

09.12.2019 відповідач подав до суду заяву про долучення до справи доказів надсилання відзиву позивачу.

16.12.2019 позивач подав відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Позивач у відповіді на відзив вказав про помилковість висновків відповідача, та пояснив, виявити недостачу маси вантажу у вагонах опломбованих запірно-пломбувальними пристроями (надалі - ЗПП) було можливо здійснити тільки шляхом зважування вагонів на вагонних вагах, а не при візуальному огляді вагонів під час їх прийняття від залізниці одержувачем, а виявити стан вантажу всередині даних вагонів можливо здійснити тільки після зняття з вагонів ЗПП та розкриття вагонів, тому підписання пам`яток № 1943, № 1946 про передачу вагонів одержувачу 13.05.2019 о 18:30 год, та 19:50 год, не свідчить про відсутність зауважень та не є належним доказом наявності або відсутності вини залізниці, про факт виявлення різниці маси вантажу із вагою відправника в сторону зменшення негайно повідомлено 14.05.2019 начальника станції призначення, відповідно до Акту експертизи №120-619 від 15.05.2019 несправність вагонів виникла під час перевезення, тому у відправника підстав для відмови у користуванні вагонів не було, вказані обставини виключають застосування п. «А» ст.111 Статуту залізниць України,оскільки спірні вагони прибули технічно несправними, відповідачем не надано належних доказів виникнення нестачі вантажу з причин, що від нього не залежати та які звільняють від відповідальності за нестачу вантажу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.12.2019 призначив судове засідання у справі на 14.01.2020.

02.01.2020 через канцелярію суду позивач подав заяву про долучення доказів до справи.

14.01.2020 відповідач засобами електронного зв`язку надіслав до суду клопотання про неможливість явки уповноваженого представника, неможливість підготовки заперечень на відзив у визначений строк, тому просить відкласти розгляд справи та продовжити строк для подання заперечень на відзив.

У засідання суду 14.01.2020 представник відповідача не з`явився, розгляд справи відкладено на 23.01.2020.

23.01.2020 відповідач засобами електронного зв`язку надіслав до суду клопотання про витребування доказів, продовження процесуальних строків, перенесення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 відмовлено у поновленні процесуального строку для подачі клопотання про витребування доказів, продовженні строку для подання заперечень на відзив, клопотання про витребування доказів залишено без розгляду.

За результатом розгляду у задоволенні клопотання відповідача про перенесення розгляду справи суд відмовляє у зв`язку із необґрунтованістю підстав, та враховуючи встановлений процесуальний строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи, надані докази, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті спору за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (зміна найменування на АТ «Українська залізниця») (перевізник за договором, відповідач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАНСПОРТНО-ЕКСПЕДИТОРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВЕРТИКАЛЬ» (замовник за договором, позивач) було укладено договір № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами п.1.3 договору, надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

За залізничною накладною № 44578011 від 10.05.2019 позивач (відправник) зі станції відправлення Сула Південної залізниці передав відповідачу до перевезення на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці для ТОВ «ДССК» (одержувач) вантаж зерно кукурудзи насипом загальною масою 537450 кг. у вагонах: № 95682886 (маса нетто вантажу 66450 кг.); № 95154316 (маса нетто вантажу 69600 кг.); № 53202040 (маса нетто вантажу 65550 кг.); № 95439626 (маса нетто вантажу 65250 кг.); № 95138863 (маса нетто вантажу 66250 кг.); № 95077574 (маса нетто вантажу 65850 кг.); № 95193017 (маса нетто вантажу 68500 кг.); № 95131256 (маса нетто вантажу 70000 кг.).

Відповідно до графи 20 «Пломба (ЗПП)» залізничної накладної № 44578011 на усіх вагонах встановлені запірно-пломбувальні пристрої (ЗПП) відправника за вказаними у документі номерами.

Відповідно до відмітки залізниці у графі 49. за Актом від 12.05.2019 № 255 термін доставки вантажу був збільшений на 2 доби.

Згідно граф 51-52 залізничної накладної № 44578011, ввірений до перевезення вантаж прибув на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці 13.05.2019 та цього ж дня був виданий одержувачу вантажу ТОВ «ДССК».

Підтвердженням одержання вантажу 13.05.2019 о 16:43 є підписання ЕЦП залізничної накладної уповноваженою особою одержувача за довіреністю Комаровою Н.О.

Відповідно до пам`яток №1946, №1943 про подавання вагонів, вагони фактично передані вантажовласнику для вивантаження 13.05.2019 о 18:30, о 19:50.

Позивач зазначає, що 13.05.2019 по прибутті вантажу на станцію призначення Миколаїв-Вантажний, одержувач вантажу ТОВ «ДССК» здійснив первинне переваження вказаних вище вагонів брутто (у завантаженому стані) на власних вагонних вагах та виявив різницю із вагою відправника в сторону зменшення (недостача маси вантажу), а саме у двох вагонах: вагон № 53202040 - різниця в сторону зменшення на 4450 кг.; вагон № 95439626 - різниця в сторону зменшення на 2700 кг.

Після встановлення вказаних вище обставин, 14.05.2019 вантажоодержувач - ТОВ «ДССК» звернувся до начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний із заявою № 375/19 про проведення комісійної перевірки та складення комерційних актів щодо виявленої недостачі маси вантажу у вагонах № 53202040, № 95439626.

Листом № 187/М від 14.05.2019 за підписом заступника начальника станції Миколаїв-Вантажний вантажоодержувачу- ТОВ «ДССК» повідомлено про відсутність підстав для комісійної видачі вагонів відповідно до ст.52 Статуту залізниць України, враховуючи технічно справний стан вагонів № 95439626, № 53202040.

Листом за вих. № 378/19 від 14.05.2019 (зареєстровано за вх. № 27 від 14.05.2019), у зв`язку з відмовою начальника станції здійснити комісійну перевірку та скласти комерційний акт, одержувач вантажу ТОВ «ДССК» подав через начальника станції Миколаїв-Вантажний письмову скаргу начальнику дирекції залізничних перевезень, в порядку ст. 16 Правил складання актів, в якій оскаржив відмову та просив невідкладно до 10:00 год 15.05.2019 надати розпорядження (вказівку) про складання відповідних комерційних актів щодо виявлення невідповідності (недостачі) маси вантажу у вагонах № 53202040, № 95439626 в сторону зменшення.

15.05.2019 начальник Дирекції залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» листом № ДН5-07/363 відмовив у задоволенні скарги з огляду на відсутність об`єктивних підстав відповідно до ст.52 Статуту залізниць України для здійснення комісійної видачі вантажу.

Листом за вих.№379/19 від 15.05.2019 вантажоодержувач ТОВ «ДССК» (зареєстровано залізницею вх. № 30 -15.05.2019 11:35) запропонував начальнику станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) направити уповноваженого представника станції для прийняття участі у комісійній видачі та перевірці вантажу у вагонах № 53202040, № 95439626 на території одержувача вантажу за участю експерта регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, час початку проведення експертизи 15.05.2019 о 12:00 год.

15.05.2019 було проведено зовнішній огляд вагонів, у т.ч. після зняття пломб і розкриття верхніх завантажувальних люків, а також проведено переважування вагонів-зерновозів № 53202040, № 95439626, про що складено експертом Регіональної ТПП Миколаївської області Акт експертизи № 120-619 від 15.05.2019 за участю представників вантажовідправника ТОВ «Вертикаль» та вантажоодержувача ТОВ «ДССК».

Актом експертизи встановлено, що вагони опломбовані непошкодженими ЗПП, номери яких відповідають, вказаним у накладній, у вагоні № 53202040 на другому (від драбини) розвантажувальному люкові, зі сторони запірних штурвалів, в місцях прилягання кришок до корпусів люків, виявлено затиснуте зерно кукурудзи, у вагоні № 95439626 на другому (від драбини) розвантажувальному люкові, зі сторони протилежної від запірних штурвалів, в місці прилягання кришки до корпуса люка, виявлено затиснуте зерно кукурудзи, на першому (від драбини) розвантажувальному люкові, зі сторони протилежної від запірних штурвалів, в місці прилягання кришки до корпуса люка, видніється зерно кукурудзи в шпарині, просипання вантажу з вагонів немає. Після зняття пломб і розкриття верхніх завантажувальних люків встановлено, у вагоні № 53202040 в районі між другим і третім та третім і четвертим ( від драбини) завантажувальними люками, маються заглиблення вантажу у вигляді воронок зі стіканням в сторону запірних штурвалів, по інших частинах вагону вантаж має рівну поверхню; у вагоні № 95439626 в районі третього ( від драбини) завантажувального люка, мається заглиблення вантажу у вигляді воронки зі стіканням в сторону протилежне запірних штурвалів, по інших частинах вагону вантаж має рівну поверхню.

За результатом переважування вагонів за участю представника відправника ТОВ «ТЕП ВЕРТИКАЛЬ» у портовому терміналі на сертифікованих залізничних вагах ТОВ «Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія» Зерновий склад, складено внутрішні акти загальної форми, відповідно до яких визначено різницю маси вантажу у вагоні № 53202040 у бік зменшенні на 4600 кг, у вагоні № 95439626 у бік зменшення на 2600 кг.

Позивач, посилаючись на вказані обставини, виявлений факт нестачі вантажу за перевезенням по залізничній накладній № 44578011 у вагонах № 53202040, № 95439626, безпідставну відмову залізниці здійснити комісійну видачу вантажу, складений Акт експертизи № 120-619 від 15.05.2019, заявив вимоги про стягнення із відповідача 31 093,49 грн вартості нестачі вантажу.

Відповідач у відзиві заперечує доводи позивача, зазначає про відсутність вини у нестачі вантажу, прийняття вагонів до навантаження та під розвантаження у технічно справному стані, з огляду на підписання пам`яток №1946, №1943 про подавання вагонів та відсутність об`єктивних підстав для комісійної видачі вагонів відповідно до ст.52 Статуту залізниць України, вважає Акт експертизи № 120-619 від 15.05.2019 неналежним доказом у справі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 909 ЦК України та 307 ГК України, статті 110 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його одержувачу і несе відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його для перевезення і до моменту видачі одержувачу, поки не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

У статті 111 Статуту наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу. Відповідно до статті 110 Статуту залізниця може бути звільнена від відповідальності, якщо вона доведе й інші обставини, що свідчать про відсутність її вини.

Згідно із частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 79 ГПК України).

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Згідно зі статтею 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Судом встановлено, що на залізничній накладній N 44578011 від 10.05.2019 міститься переуступний напис засвідчений підписами генерального директора і головного бухгалтера та скріплений печаткою ТОВ «Дунайська судноплавна - стівідорна компанія» (вантажоодержувача) про передачу права на пред`явлення претензії та позову ТОВ ТЕП «Вертикаль» (вантажовідправнику).

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 16 Правил складання актів встановлено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагону з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа вантажоодержувача ТОВ «ДССК» (№ 375/19 від 14.05.2019) на ім`я начальника станції при переважуванні вагонів виявлено недостачу вантажу у двох вагонах. У зв`язку з відмовою начальника станції скласти комерційні акти, вантажоодержувачем подано скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень в строк визначений пунктом 16 Правил складання актів.

Після одержання відповіді начальника Дирекції залізничних перевезень на скаргу 15.05.2019 вантажоодержувач - ТОВ «ДССК» листом № 379/19 повідомив начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) про час перевірки вантажу у вагонах № 95439626, 53202040 за участю експерта Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області та просив направити уповноваженого представника станції Миколаїв-Вантажний для прийняття участі у комісійній видачі та перевірці вантажу у вказаних вагонах № 53202040, № 95439626. Лист отриманий станцією 15.05.2019 11:35 та зареєстрований за вх. № 30. Копія вказаного листа наявна в матеріалах справи.

15.05.2019 Регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області за участю представників вантажоодержувача та вантажовідправника було здійснено перевірку стану вантажу та складено акт експертизи, яким підтверджено недостачу вантажу, що надійшов у спірних вагонах, проти зазначеної маси у накладній.

Порядок складання комерційних актів передбачено Правилами складання актів.

Якщо начальник залізничної станції необґрунтовано відмовився скласти комерційний акт або акт загальної форми, вантажоодержувач має право оскаржити таку відмову в порядку, передбаченому пунктом 16 Правил складання актів, і здійснити приймання вантажу відповідно до чинного законодавства.

У разі додержання порядку оскарження відмови начальника станції у складанні зазначених актів вантажоодержувач має право звернутися до залізниці з претензією або позовом, до яких необхідно додати докази оскарження дій начальника залізничної станції та акти приймання вантажу.

Відповідно до статті 314 Господарського кодексу України та статті 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Положеннями статті 52 Статуту залізниць України передбачено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі:

прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій;

прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами;

прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах);

прибуття вантажу, який був завантажений залізницею;

видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею;

прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Судом встановлено, що на підставі договору № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг від 07.02.2018 по залізничній накладній № 44578011 залізниця здійснила перевезення вантажу насипом: зерно кукурудзи у вагонах № 53202040, № 95439626. Вагони прибули на станцію призначення опломбовані непошкодженими запірно-пломбувальними пристроями, при цьому при первинному переважуванні вагонів брутто одержувачем виявлено нестачу вантажу у вагонах і невідкладно повідомлено залізницю про ці обставини з проханням провести комісійну перевірку та видачу вантажу зерна кукурудзи, скласти комерційні акти.

Скарга вантажоодержувачем - ТОВ «ДССК» в порядку п.16 Правил складання комерційних актів подана начальнику Дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» через начальника станції Миколаїв-Вантажний Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» подана та отримана залізницею 14.05.2019, своєчасно та у встановленому порядку.

Приписами статті 113 Статуту залізниць України встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями статті 114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Підпунктом «б» статті 130 Статуту залізниць України встановлено, що право на пред`явлення претензій та позовів до залізниць має вантажоодержувач за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Доказів наявності підстав для звільнення залізниці від відповідальності за втрату вантажу позивача, суду не надано.

Твердження відповідача про підписання ТОВ «ДССК» Пам`яток про подання вагонів № 1946, №1943 без зауважень, що свідчить про технічно справний стан вагонів та прийняття вантажу без зауважень та відповідно належне виконання залізницею зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору перевезення в частині збереження вантажу, не приймаються судом, оскільки Правилами приймання вантажів до перевезення не передбачено обов`язкового відображення у пам`ятці про подавання вагонів інформації про стан вагону у комерційному та технічному відношенні, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для звільнення залізниці від відповідальності за незбереження вантажу під час його перевезення, факт нестачі якого підтверджується матеріалами справи.

Матеріали справи містять Акт експертизи, складений Регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області № 120-619 від 15.05.2019, який також засвідчує вищезазначену нестачу вантажу та підтверджує стан вагонів, в результаті якого виникла нестача.

Посилання скаржника на те, що вказаний Акт експертизи є неналежним доказом суд оцінює критично, оскільки згідно з вимогами пункту 30 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи.

При цьому суд враховує і ту обставину,що залізниця була повідомлена про час та місце приймання вантажу за участі експерта Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, що підтверджується листом вантажоодержувача № 379/19, який отриманий залізницею 15.05.2019. Тобто, залізницею мала можливість, але не скористалась своїм правом, бути присутніми при перевірці стану вантажу, який надійшов у спірних вагонах.

Повноваження торгово-промислових палат на складання актів експертизи встановлені частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», у відповідності до якої торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контрольякості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Інших доказів на спростування наявності встановлених обставин у спірних правовідносинах відповідач не надав.

Перевіривши розрахунок, здійснений ТОВ «ТЕП Вертикаль» вартості вантажу, якого не вистачає, з урахуванням наданої останнім довідки про вартість вантажу, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача відповідальності за нестачу вантажу у вагонах № 53202040, № 95439626 при перевезенні за залізничною накладною № 44578011, та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 31 093,49 грн вартості нестачі вантажу у повному обсязі.

При цьому, судом враховано, що при подані позову позивачем невірно визначено ціну позову у сумі 32 965,49 грн, включивши до загальної суми крім 31 093,49 грн вартості нестачі витрати, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 1872,00 грн., які він просить стягнути в порядку ст. 123 ГПК України, а не суму заборгованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір за розгляд справи відповідно покладається на відповідача.

Щодо заявленого позивачем клопотання про покладення на відповідача витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 1872,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 129 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. торгово-промислової палати Миколаївської області та отримання Акту експертизи № 120-619 позивачем було надано суду копію заявки на проведення експертизи, рахунок на оплату №10-0619 від 16.05.2019 на суму 1872,00 грн «переважування вагонів», Акти приймання-передачі наданих послуг «переважування вагонів» від 17.05.2019, платіжне доручення № 6468 від 17.05.2019 про перерахування на користь Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області грошових коштів у розмірі 1872,00 грн. згідно рахунку №120-0619 як оплата за переважування вагонів.

Вказані документи не є належними доказами понесення позивачем заявлених витрат, пов`язаних із залученням експерта та отримання акту експертизи, а свідчать про оплата послуг «переважування вагонів», в той час, як відповідно до актів загальної форми від 15.05.2019 переважування здійснювалось вантажовідправником на вагах ТОВ «Дунайська Судноплавно-Стівідорна Компанія» Зерновий склад.

За таких обставин, клопотання позивача про покладення на відповідача 1872,00 грн витрат за проведення експертизи, враховуючи недоведеність факту надання послуг, понесення цих витрат у заявленому розмірі, судом не задовольняється.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (04073, м.Київ, проспект Степана Бандери (Московський)8, корпус 6, ) 31 093 (тридцять одну тисячу дев`яносто три) грн. 49 коп вартості нестачі вантажу, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 06.02.2020.

Суддя О.М.Ярмак