ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.20 Справа № 917/1858/19

за позовною заявою Фермерського господарства "Агро-Ера", 38160, Полтавська обл., Зіньківський район, с. Корлюкове, вул. Садова, буд. 28, ідент. код 37796597

до відповідача Опішнянської селищної ради, 38164, Полтавська обл., Зіньківський район, смт. Опішня, вул. Перемоги, 3, ідент. код 13955864

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: Таран Р.Ф., ордер ПТ 044411 від 01.10.2019 року, свідоцтво ПТ № 1926 від 31.10.2017 року

від відповідача: не з"явились

від третіх осіб: не з"явились

Фермерське господарство "Агро-Ера" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно:

- адміністративну будівлю з магазином, яка позначена у технічному паспорті літерою О-2;

- вбиральню, яка визначена літерою П-1.

При цьому, просить суд повернути надлишково сплачений судовий збір у розмірі 2922,23 грн.

30.10.2019 року ухвалою господарського суду Полтавської області відкрито провадження у справі № 917/1858/19, призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 26.11.2019 року. Сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач та треті особи в судове засідання 26.11.2019 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (а. с. 93 - 95, 97, додаються).

Заяв по суті справи відповідач та треті особи не надали.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року підготовче засідання відкладено на 19.12.2019 року.

18.12.2019 року від третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надійшли заяви (вх.№№ 14087, 14088, 14089 відповідно, арк. спр.111, 112, 114) про визнання позовних вимог ФГ "Агро-Ера" в повному обсязі.

При цьому, повідомляють, що самовільно побудовані будівлі, розташовані за адресою: с.Опішня, вул.Панаса Мирного, 61 не порушують їх прав як суміжних землекористувачів та правил добросусідства.

Розгляд даної справи просять здійснити за наявними у ній матеріалами та без їх участі.

18.12.2019 року на адресу господарського суду надійшла заява відповідача (вх.№ 14090, арк. спр.113), в якій останній просить позовні вимоги ФГ "Агро-Ера" про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно задовольнити в повному обсязі.

При цьому, заява містить клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.2020 року.

21.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2020 року.

28.01.2020 року від позивача надійшло клопотання (вх.№ 1062) про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме:

- лист ГУДСУ з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вх.№ 04-699/15-05 від 29.01.2019 року) "Про відповідність проектної документації вимогам нормативних документів";

- Лист ГУДСУ з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (вх.№ 04-1044/15-05 від 13.02.2019 року) "Щодо проведення випробування систем протипожежного захисту";

- Ліцензія ДСУ з надзвичайних ситуацій;

- Робочий проект "Система пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу, система передачі тривожних сповіщень. Адміністративний будинок по вул.П.Мирного, 61Б в смт.Опішня Зіньківського району Полтавської області;

- Договір № 20800613 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

В судовому засіданні 30.01.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив.

Фермерське господарство "Агро-Ера" володіє на праві власності заготівельно-збутовою базою, розташованою за адресою: с.Опішня, вул.Панаса Мирного, буд.61 Зіньківського району Полтавської області.

Адреса розташування вказаного нерухомого майна підтверджується довідкою Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області та інвентаризаційними документами нерухомого майна.

У складі будівель та споруд зазначеного об`єкту нерухомого майна знаходяться нежитлові будівлі, які мають статус збудованих самочинно, а саме: відповідно до технічного паспорту на нежитлові будівлі і споруди (заготівельно-збутової бази) збудованими самочинно встановлено: Адміністративну будівлю з магазином, яка визначена літерою- О-2, та Вбиральню, яка визначена літерою П-1.

Зазначені самочинно збудовані об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - кадастровий номер :30:114:0301 площею 0,15 га, яка перебуває у користуванні підприємства відповідно до договору оренди землі від 30.01.2014 року, речове право зареєстроване 10.04.2014 року, номер запису про інше речова право 5309804 (копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права додається до матеріалів справи).

Як зазначає позивач, до початку будівництва господарство отримало в секторі містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Зіньківської РДА містобудівні умови та обмеження, дію яких вказаною установою було припинено у зв`язку з виявленим фактом відсутності генерального плану забудови селища Опішня Зіньківського району Полтавської області. У подальшому, після завершення будівництва, яке проводилося господарським способом, господарство замовило інвентаризацію і технічне обстеження Об`єктів нерухомості та отримало відповідний висновок відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Зіньківської районної державної адміністрації.

За результатами проведення технічної інвентаризації зазначеного нерухомого майна технічним паспортом (арк. спр.23-26) визначено, що до об`єктів нерухомості заготівельно-збутової бази входять: адміністративна будівля з магазином, яка визначена літерою 0-2, у складі наступних приміщень:

- з розташуванням у підвалі: приміщення №1 - підвал плащею 67,3 кв.м.;

- з розташуванням на першому поверсі: приміщення №2 - коридор прощею 26,3 кв.м; приміщення №3 - підсобне приміщення площею 1,6 кв.м; приміщення №4 - теплогенераторна площею 6,8 кв.м; приміщення №5 - кабінет площею 11,6 кв.м; приміщення №6 - кабінет площею 11,5 кв.м; приміщення №7 - тамбур площею 7,1 кв.м; приміщення №8 - кабінет площею 14,4 кв.м; приміщення №9 - коридор площею 5,2 кв.м; приміщення №10 - вбиральня площею 1,1 кв.м; приміщення №11 - вбиральня площею 1,1 кв.м; приміщення №12 - коридор площею 3,7 кв.м; приміщення №13 - склад площею 7,3кв.м; приміщення №14 - магазин площею 23,3 кв.м. ;

- з розташуванням на другому поверсі: приміщення №15 - коридор площею 19,3 кв.м; приміщення №16 - кабінет площею 11,6 кв.м,' приміщення №17 - кабінет площею 10,3 кв.м; приміщення №18 - кабінет площею 18,1 кв.м; приміщення №19 - кабінет площею 18,2 кв.м,; приміщення №20 - коридор площею 5,2 кв.м; приміщення №21 - вбиральня площею 1,0 кв.м.; приміщення №22 - вбиральня площею 1,0 кв.м.; приміщення N°23 - кабінет площею 9,9 кв.м.; приміщення №24 - конференц зал площею 26,8 кв.м.

та Вбиральня, яка визначена літерою П-1, в складі приміщення №1 - вбиральня площею 1,7 кв.м. та приміщення№2 - вбиральня площею 1,6 кв.м., які збудовані самочинно, без відповідних дозволів на проведення таких забудов.

За даними позивача, з метою здійснення юридичних дій щодо введення в експлуатацію вказаного об`єкта нерухомого майна, господарство звернулося до Сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Зіньківської районної державної адміністрації.

Розглянувши зазначене звернення, листом (вих.№ 01-23/44 від 20.09.2019 року, арк. спр.43) Сектор повідомив, що на даний час для узаконення самочинно збудованого будівництва за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, смт.Опішня, вул.П.Мирного, 61 існує лише загальна процедура узаконення самочинного будівництва, яка передбачає звернення до суду з позовом про визнаня права власності.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об"єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», закінчені об`єкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року.

В той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів, тому, такі об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

З контексту частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником.

Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об"єкті нерухомості.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суд від 02.12.2015 у справі № 6-135цс14.

Відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно: Адміністративну будівлю з магазином, яка позначена у технічному паспорті літерою 0-2 та Вбиральню, яка визначена літерою П-1, що наявні у складі нежитлових будівель і споруд (заготівельно-збутової бази), розташованої за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, с. Опішня , вул.Панаса Мирного, 61 на земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - кадастровий номер :30:114:0301.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження, виконаного у 2019 році приватним підприємством Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», встановлено готовність до надійної та безпечної експлуатації зазначеного самочинно збудованого майна (звіт додається, арк. спр.44-53).

Крім цього, до матеріалів справи додано лист вих.№ 04-699/15-05 від 29.01.2019 року, в якому ГУДСУ з НС у Полтавській області повідомило, що порушень протипожежних вимог будівельних норм і правил а Адміністративному будинку по вул.Панаса Мирного, 61Б в смт.Опішня Зіньківського району Полтавської області не виявлено.

Вказане самочинне будівництво не порушує права суміжних землевласників (землекористувачів) - громадян: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залучені до справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Згідно ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що Фермерське господарство "Агро-Ера" є законним користувачем земельної ділянки, на якій знаходяться самочинно збудовані приміщення на підставі договору оренди землі від 30.01.2014 року (зареєстрований в Реєстраційній службі Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області 10.04.2014 за № 5310459), відсутність порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості та те, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно: Адміністративну будівлю з магазином, яка позначена у технічному паспорті літерою 0-2 та Вбиральню, яка визначена літерою П-1, що наявні у складі нежитлових будівель і споруд (заготівельно-збутової бази), розташованої за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, с.Опішня, вул.Панаса Мирного, 61 на земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - кадастровий номер :30:114:0301.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи те, що позивачем внесено судовий збір в розмірі, більшому ніж передбачено Законом України "Про судовий збір", наявність клопотання останнього про повернення надлишково сплаченого судового збору, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору у розмірі 2922,23 грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2234,76 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Фермерським Господарством «Агро-Ера» () право власності на самочинно збудоване нерухоме майно :

1. Адміністративну будівлю з магазином, яка позначена у технічному паспорті літерою 0-2, у складі приміщень:

- з розташуванням у підвалі: приміщення №1 - підвал площею 67,3 кв.м.;

- з розташуванням на першому поверсі: приміщення №2 - коридор прощею 26,3 кв.м; приміщення №3 - підсобне приміщення площею 1,6 кв.м; приміщення №4 - теплогенераторна площею 6,8 кв.м.; приміщення №5 - кабінет площею 11.6 кв.м; приміщення №6 - кабінет площею 11,5 кв.м; приміщення №7 - тамбур площею 7,1 кв.м; приміщення №8 - кабінет площею 14,4 кв.м; приміщення №9 - коридор площею 5,2 кв.м; приміщення №10 - вбиральня площею 1,1 кв.м; приміщення №11 - вбиральня площею 1,1 кв.м; приміщення №12 - коридор площею 3,7 кв.м; приміщення №13 - склад площею 7,3кв.м; приміщення №14 - магазин площею 23,3 кв.м. .

- з розташуванням на другому поверсі: приміщення №15 - коридор площею 19,3 кв.м; приміщення №16 - кабінет площею 11,6 кв.м; приміщення №17 - кабінет площею 10,3 кв.м; приміщення №18 - кабінет площею 18,1 кв.м; приміщення №19 - кабінет площею 18,2 кв.м; приміщення №20 - коридор площею 5,2 кв.м; приміщення №21- вбиральня площею 1,0 кв.м; приміщення №22 - вбиральня площею 1,0 кв.м.; приміщення №23 - кабінет площею 9,9 кв.м.; приміщення №24 - конференц зал площею 26,8 кв.м.

II. Вбиральню, яка визначена літерою П-1, у складі приміщення №1

- вбиральня площею 1,7 кв.м. та приміщення №2 - вбиральня площею 1,6 кв.м.,

що наявні у складі нежитлових будівель і споруд (заготівельно-збутової бази), розташованої за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, селище Опішня, вулиця Панаса Мирного, будинок. 61.

2. Повернути Фермерському господарству "Агро-Ера" (38160, Полтавська обл., Зіньківський район, с. Корлюкове, вул. Садова, буд. 28, ідент. код 37796597) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2922,23 грн. (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 23 копійки), сплачений платіжним дорученням № 3786 від 19.08.2019 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1858/19.

3. Стягнути з Опішнянської селищної ради (38164, Полтавська обл., Зіньківський район, смт. Опішня, вул. Перемоги, 3, ідент. код 13955864) на користь Фермерського господарства "Агро-Ера" (38160, Полтавська обл., Зіньківський район, с. Корлюкове, вул. Садова, буд. 28, ідент. код 37796597) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2234,76 грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 10.02.2020

Суддя Іванко Л.А.