ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 справа № 914/1737/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача: Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», м. Львів

про стягнення 134 275,88 грн

за участю представників:

від позивача: Бекерська О.І. - представник

від відповідача: Балабух Г.Р. - представник

Обставини розгляду справи.

23.08.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів до Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», м. Львів про стягнення 139 425,89 грн.

Ухвалою від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.09.2019.

12.09.2019 через канцелярію суду від Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №37737/19 від 12.09.2019).

17.09.2020 через канцелярію суду від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 102 262,96 грн основного боргу, 24 512,72 грн інфляційних, 7 500,20 грн 3% річних.

Судом встановлено, що заява відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, а отже подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог позивача, викладених у заяві про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні 23.09.2019 було оголошено перерву до 10.10.2019.

03.10.2019 через канцелярію суду від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» надійшли заперечення на відзив (вх. №40827/19 від 03.10.2019).

Ухвалою від 10.10.2019 суд відклав розгляд справи на 28.10.2019.

Ухвалою від 28.10.2019 суд перейшов до розгляду справи №914/1737/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.11.2019.

18.11.2019 через канцелярію суду від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» надійшли додаткові пояснення (вх. №47717/19 від 18.11.2019).

В підготовчому засіданні 18.11.2019 було оголошено перерву до 02.12.2019.

Ухвалою від 02.12.2019 суд відклав підготовче засідання на 23.12.2019.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами зазначено, що ними подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд ухвалою від 23.12.2019 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.01.2020.

В судовому засіданні 20.01.2020 було оголошено перерву до 27.01.2020.

Сторонам роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач зазначив, що 20.03.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір №5079/Р про постачання теплової енергії в гарячій воді, на виконання умов якого відповідачу надано відповідні послуги. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості теплової енергії в гарячій воді за період часу з 01.11.2018 по 30.04.2019 виконав не в повному обсязі, заборгованість за вказаний період становить 102 262,96 грн. У зв`язку з порушенням строків оплати вартості теплової енергії в гарячій воді, відповідачу нараховано 3% річних в сумі 7 500,20 грн та інфляційні в сумі 24 512,72 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, становить 134 275,88 грн.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, представник відповідача зазначив, що за період з 01.11.2018 по 30.04.2019 відповідачем було спожито теплову енергію в гарячій воді на загальну суму 2 789 352,37 грн та проведено оплату на загальну суму 2 789 352,37 грн, що свідчить про повне виконання договірних зобов`язань. Також зазначив, що 31.01.2019 було відключено від теплопостачання об`єкти відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19. Проте, відповідачем було отримано рахунок за лютий 2019 року, у який було включено плату за приєднане теплове навантаження вищевказаних об`єктів відповідача. Відповідач вважає нарахування у лютому 2019 року плати за приєднане теплове навантаження вищевказаних об`єктів, теплопостачання до яких припинено 31.01.2019, безпідставним та необґрунтованим. Зважаючи на наведене, зобов`язання відповідача перед позивачем виконані повністю та належним чином, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

20.03.2012 між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (теплопостачальна організація) та Національним лісотехнічним університетом України, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» (споживач) було укладено договір №5079/Р про постачання теплової енергії в гарячій воді.

За цим договором теплопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов`язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач (відповідач) зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади.

Додатком №1 до даного договору встановлено обсяги постачання теплової енергії. Відповідно до цього додатку, позивач постачає теплову енергію до об`єктів відповідача за адресами Львів, вул. Гординських, 5, м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19/І, 19/ІІ, 19/ІІІ, 19/ІV.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач забезпечив об`єкти відповідача за період часу з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно тепловою енергією в гарячій воді та гарячим водопостачанням у відповідних обсягах, що підтверджується розрахунковими документами.

22.01.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою про вилучення з договору об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19.

31.01.2019 сторонами складено акт про відключення систем теплопостачання, відповідно до якого теплопостачання до об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19 припинено.

Супровідним листом за вих. №08-19 від 14.02.2019 позивач надіслав відповідачу для підписання додаткову угоду від 14.02.2019.

05.03.2019 позивачем надано відповідачу для оплати рахунок №5079Р-2 за лютий 2019 року, відповідно до якого відповідачу нараховано до оплати за лютий 2019 року 104 318,47 грн плати за приєднане теплове навантаження об`єктів за адресами Львів, вул. Гординських, 5, м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19.

Згідно п. 6.1. договору розрахунки за гаряче водопостачання та теплову енергію для опалення проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що споживач (відповідач) до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує теплопостачальній організації (позивачу) вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати вартості послуг, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 102 262,96 грн основного боргу, 7 500,20 грн 3% річних, 24 512,72 грн інфляційних.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника сторони, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін.

Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2018 №1716 встановлено Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» з 01.01.2019 умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію для населення (місячна плата на одиницю теплового навантаження) на рівні 18 911,30 грн/Гкал без ПДВ.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2018 №1717 встановлено Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» з 01.01.2019 умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію для бюджетних установ на рівні 31 144,08 грн/Гкал без ПДВ, для інших споживачів - 16 686,24 грн/Гкал без ПДВ.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи рахунку за січень 2019 року, позивачем, з урахуванням вищевказаних постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було нараховано відповідачу до оплати за січень 2019 року 104 318,47 грн плати за приєднане теплове навантаження об`єктів за адресами Львів, вул. Гординських, 5, м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19.

Як зазначалося судом вище, відповідачем було подану позивачу заяву про вилучення з договору об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19.

Згідно акту про відключення систем теплопостачання, складеного сторонами 31.01.2019, теплопостачання до об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19 припинено.

Таким чином, з 01.02.2019 послуги з постачання теплової енергії згідно договору №5079/Р від 20.03.2012 надавалися лише для об`єкта відповідача за адресою Львів, вул. Гординських, 5.

В подальшому позивачем надано для оплати рахунок №5079Р-2 за лютий 2019 року, відповідно до якого відповідачу нараховано до оплати 104 318,47 грн плати за приєднане теплове навантаження об`єктів за адресами Львів, вул. Гординських, 5, м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19.

Представник відповідача зазначив, що з 01.02.2019 у відповідача відсутній обов`язок з оплати вартості послуг теплопостачання об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19, оскільки такі від`єднанні від централізованих мереж теплопостачання, а тому у відповідача відсутня заборгованість з приєднаного теплового навантаження вищевказаних об`єктів згідно рахунку №5079Р-2 за лютий 2019.

Проте, як встановлено судом, нарахована позивачем плата за приєднане теплове навантаження об`єктів відповідача за адресами м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19, що відображена у рахунку за лютий 2019 року, не є платою за лютий 2019 року, а є донарахуванням плати за приєднане теплове навантаження вищевказаних об`єктів у січні 2019 року, що стверджується наступним.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

01.06.2011 постановою Кабінету Міністрів України №869 затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» (далі - Порядок, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин сторін).

Згідно з п. 1.2 Порядку він визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відповідно до п. 4 Порядку двоставковий тариф на теплову енергію - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної).

Умовно-змінна частина двоставкового тарифу - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво, що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії з урахуванням планованого прибутку;

Умовно-постійна частина двоставкового тарифу - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год.) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз решти планованих економічно обґрунтованих витрат, що включаються до повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії з урахуванням планованого прибутку.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість формування двоставкового тарифу, який фактично складається з двох складових, а саме:

- вартості спожитої теплової енергії, яка є платою за одиницю фактично спожитої теплової енергії (грн/Гкал) та вираховується в залежності від обсягу спожитої теплової енергії (умовно-змінна частина - вартість одиниці (1 Гкал) спожитої теплової енергії);

- вартості приєднаного теплового навантаження, яка становить абонентську плата за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання споживачів та вираховується виходячи з розміру опалювальної площі (умовно-постійна частина - абонентська плати за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження).

Зі змісту Порядку слідує, що плата за приєднане теплове навантаження є складовою ціни, яку споживач зобов`язаний сплатити теплопостачальній організації за надані йому послуги теплопостачання.

Згідно п. 11 Порядку калькулювання собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з розрахунку на планований період.

Відповідно до п. 12 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів її виробництва, транспортування та постачання, що складаються у розрізі територіальних громад, у межах яких ліцензіат провадить (має намір провадити) відповідний вид ліцензованої діяльності, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків, кошторисів, з урахуванням ставок податків і зборів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді.

Пунктом 40 Порядку встановлено, що формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно-постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження) частин тарифу, застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості та відповідного планованого річного прибутку, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку.

Згідно п. 42 Порядку умовно-постійна частина двоставкового тарифу визначається як абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження об`єктів теплоспоживання та грошовий вираз решти планованих витрат повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, що є постійними і не змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії, з урахуванням відповідного планованого прибутку, що розраховуються згідно з вимогами цього Порядку.

Під час формування двоставкових тарифів визначаються планована повна собівартість і планований прибуток від ліцензованої діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії відповідно до вимог цього Порядку, та здійснюється їх розподіл на умовно-змінну та умовно-постійну частини (п. 43 Порядку).

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для позивача встановлено з 01.01.2019 умовно-постійну частину двоставкового тарифу, яка становить собою фіксовану місячну плату залежно від категорії споживачів.

Водночас, опалювальний сезон триває не увесь рік (12 місяців), а в середньому 6 місяців (листопад-квітень включно). Таким чином, витрати позивача на надання послуг з опалення є сезонними, проте, для зручності як споживачів (для зменшення фінансового навантаження в опалювальний період), так і виробників теплової енергії (можливість стабільного фінансування поточних витрат протягом календарного року) плата за теплове навантаження (умовно-постійна частина тарифу) розраховуються відповідно до планових річних показників та розподіляється рівними щомісячними платежами протягом року. Тобто, плата, яка мала бути внесена протягом місяців опалювального періоду, розділяється на рівні частини і підлягає до сплати також протягом місяців неопалювального сезону.

З наведеного випливає, що відповідач, сплачуючи вартість приєднаного теплового навантаження об`єктів за адресою м. Львів, вул. Чупринки, 85, 101, 103, 103б, 105, 105а та м. Львів, вул. Природна, 8, 10, 19 за січень 2019 року (в період опалювального сезону), сплатив лише половину вартості приєднаного теплового навантаження, оскільки інша половина такої вартості мала бути сплачена в один з місяців неопалювального періоду. Зважаючи на те, що відповідач припинив теплопостачання вищевказаних об`єктів 31.01.2019 (в опалювальний період), інша половина вартості теплового навантаження таких об`єктів залишилась несплаченою.

Відповідно до п. 10.3. договору припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати вартості спожитої теплової енергії.

Наведене також підтверджується Методикою проведення нарахувань вартості плати за приєднане теплове навантаження при дії договору на теплопостачання протягом неповного року, затвердженого Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» 23.09.2010.

Згідно п. 2 Методики місячна плата за приєднане теплове навантаження являє собою усереднену по підприємству протягом всього року місячну плату за 1 кв.м приєданої опалювальної площі. Для постійних споживачів плата за приєднане теплове навантаження протягом року являється постійною величиною, яка залежить тільки від приєднаної опалювальної площі цих споживачів і не залежить від пори року.

Характерним для ЛМКП «Львівтеплоенерго» є такий режим роботи:

- початок опалювального сезону - 15 жовтня;

- закінчення опалювального сезону - 15 квітня;

- кількість діб роботи - 365.

При такому режимі роботи тривалість опалювального сезону становить 183 доби (17+30+31+31+28+15).

Якби місячна плата за приєднане теплове навантаження розраховувалася лише на опалювальний період року, то її величину треба було б помножити на коефіцієнт К=365/183=1,99?2,0.

Тому для споживачів, договір яких з ЛМКП «Львівтеплоенерго» діє неповний рік, повинні проводитися перерахунки плати за приєднане теплове навантаження.

Відповідно до п. 4.3. Методики для споживачів, які уклали договір на постійне постачання теплової енергії, але припинили його дію в будь-який день року, нарахування за приєднане теплове навантаження повинно компенсовувати фактичні затрати підприємства і здійснюється по різному в залежності від певних факторів.

Згідно п. 4.3.1. Методики якщо дію договору припинено в період від 1 січня до закінчення опалювального сезону, то нарахування здійснюється за фактичні дні подачі теплової енергії з 1 січня до закінчення дії договору за формулою (3) з застосуванням коефіцієнта.

А = Б * Д * Т * К, де

А - вартість плати за приєднане теплове навантаження опалювальної площі за весь період дії договору, грн;

Б - місячна плата за приєднане теплове навантаження 1 кв.м опалювальної площі для даної категорії споживачів (населення, бюджет, інші), грн/кв.м;

Д - приєднана опалювальна площа, кв.м;

Т - тривалість дії договору виражена в місяцях;

К = 2,0 - коефіцієнт, який враховує сезонність підключення.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано 3% річних в розмірі 7 500,20 грн та інфляційні в розмірі 24 512,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 102 262,96 грн основного боргу, 7 500,20 грн 3% річних, 24 512,72 грн інфляційних.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Беручи до уваги те, що позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, позивачем заявлено клопотання про повернення судового збору, 77,17 грн судового збору підлягає поверненню позивачеві.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 103 (ідентифікаційний код 02070996) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів, вул. Данила Апостола, 1 (ідентифікаційний код 05506460) 102 262,96 грн основного боргу, 7 500,20 грн 3% річних, 24 512,72 грн інфляційних, 2 014,22 грн судового збору.

3. Повернути Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго», м. Львів, вул. Данила Апостола, 1 (ідентифікаційний код 05506460) судовий збір в сумі 77,17 грн, сплачений платіжним дорученням №15310 від 19.08.2019.

4. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 27.01.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 06.02.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.