27.01.2020Справа № 910/3942/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, №49А"
до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю
про зобов`язання передати технічну документацію.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Мельниченко А.В., довіреність б/н від 13.09.2019.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, №49А" до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю про зобов`язання передати технічну документацію задоволено повністю, зобов`язано відповідача передати позивачу за актом приймання-передачі технічну документацію та стягнуто судовий збір.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019, стягнуто з Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська № 49А» витрати на правничу допомогу у розмірі 31 962,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 03.12.2019 касаційну скаргу Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю задоволено частково, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 у справі № 910/3942/19 скасовано, справу № 910/3942/19 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

19.12.2019 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/3942/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 справа № 910/3942/19 прийнята до свого провадження суддею Грєховою О.А., судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 13.01.2020.

10.01.2020 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

11.01.2020 представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

У судове засідання 13.01.2020 представник відповідача з`явився, представник позивача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 27.01.2020.

У судове засідання 27.01.2020 представник позивача не з`явився, представник відповідача з`явився та надав усні пояснення по суті заявлених позивачем судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою, третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частин першої, п`ятої статті 14, частин першої, п`ятої статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Стороною у договорі є адвокатське бюро. Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання.

Приписами частини шостої статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

11.01.2020 представником відповідача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якого відповідач зазначає, що надання Адвокатським об`єднанням «Міжрегіональна колегія адвокатів» правничої допомоги за період з 06.02.2019 по 28.02.2019 у розмірі 18 907,00 грн. не може відноситись до даної справи, оскільки позовна заява подана 29.03.2019.

Також, відповідач зазначає, що надання Адвокатським об`єднанням «Міжрегіональна колегія адвокатів» правничої допомоги за період з 28.02.2019 по 22.05.2019 у розмірі 13 055 грн. не може бути віднесено до витрат на правничу допомогу у даній справі, оскільки АО «Міжрегіональна колегія адвокатів» не приймала участь у розгляді справи.

Крім того, відповідач зазначає, що заявлені витрати на правничу допомогу не підпадають під критерій розумного розміру, оскільки дана категорія справ не потребує такої кількості часу для вивчення та складення позовної заяви, яку витратив адвокат Кудрицький Р.П.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2019 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Володимирська №49А» та адвокатським об`єднанням «Міжрегіональна колегія Адвокатів» укладено договір про надання правничої допомоги № 06.02/19-п, за умовами якого колегія надає клієнту правову допомогу, а клієнт отримує і оплачує правову допомогу, надану Колегією.

Відповідно до пункту 3.4 Договору сторони погодили, що надання колегією правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі послуг, що підписується сторонами.

Згідно з Договором про надання правової допомоги від 06.02.2019 № 1/19 колегія доручила адвокату Кудрицькому Р. П. діяти від імені колегії під час представлення інтересів ОСББ «Володимирська, №49А» у судових органах.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених договором про надання правової допомоги адвокатом колегії, між сторонами були складені відповідні акти від 28.02.2019 та 23.05.2019 на загальну суму 31 962,00 грн., які підписані сторонами без зауважень та заперечень.

На підтвердження фактичної сплати адвокату грошових коштів на надання правової допомоги позивачем додано до матеріалів справи платіжні доручення від 15.03.2019 № 2 на суму 18 907,00 грн.; від 27.05.2019 № 7 на суму 13 055,00 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, у розрахунку робіт за період з 06.02.2019 по 28.02.2019 зазначено про надання адвокатським об`єднанням позивачу наступних послуг загальною вартістю 18 907,00 грн.: вивчення матеріалів, наданих клієнтом, підготовка проекту позовної заяви за позовом ОСББ «Володимирська №49А» до Фірми «Т.М.М.» - Товариство обмеженою відповідальністю про зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок.

Однак, як вбачається з позовної заяви, поданої до суду 28.03.2019, остання підписана керівником ОСББ «Володимирська № 49А» - Приходько В.І., при цьому, всі додані до позовної заяви додатки також засвідчені на відповідність їх оригіналу безпосередньо керівником позивача, а отже матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів вчинення адвокатським об`єднанням дій, зазначених у розрахунку робіт за період з 06.02.2019 по 28.02.2019.

В свою чергу, відповідно до розрахунку робіт за період з 28.02.2019 по 22.05.2019, адвокатським об`єднанням надано позивачу наступі послуги загальною вартістю 13 055,00 грн.: участь у судових засіданнях 18.04.2019 та 16.05.2019, підготовка відповіді на відзив, заяви про зміну предмету позову, а також підготовка та направлення адвокатського запиту на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі Фірмі «Т.М.М.» технічної документації на багатоквартирний будинок № 49А по вулиці Володимирській в місті Києві (22.05.2019).

Проте будь-яких доказів підготовки та направлення 22.05.2019 адвокатського запиту на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі Фірмі «Т.М.М.» технічної документації на багатоквартирний будинок № 49А по вулиці Володимирській в місті Києві, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що зазначення адвокатським об`єднанням у розрахунках робіт про надання певної правничої допомоги позивачу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на викладене, суд приймає як доведені та обґрунтовані витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 444,00 грн., які також відповідають принципу співмірності та розумності судових витрат.

Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вулиця Провіантська, будинок 3; ідентифікаційний код 14073675) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська № 49А" (01034, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 49А; ідентифікаційний код 41999896) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 444 (десять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 04.02.2020

Суддя О.А. Грєхова