ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року Справа № 908/1099/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін:

від позивача: Шурубура Є.С., ордер серії ЗП №081048 від 17.12.2018, адвокат; Балабко А.В., ордер серії ДН №000, 113679 від 17.12.2018, адвокат;

від відповідача: Вілько Н.Г., довіреність №15 від 02.01.2020, адвокат;

від третьої особи: Юсубов Е.С., ордер серії ЗП №109608 від 13.03.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/1099/19 (суддя Топчій О.А., повне рішення складено 12.08.2019)

за позовом: Компанії ADMETOS TRADING GmbH, м. Відень, Австрія

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових сплавів", м. Запоріжжя

про стягнення 131 003, 75 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У травні 2019 року Компанія ADMETOS TRADING GmbH, м. Відень, Австрія звернулася до Господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" страхового відшкодування в сумі 128725,49 доларів США, пені в сумі 2098,40 доларів США, 3% річних - 179,86 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що застрахований позивачем вантаж було викрадено, що є страховим випадком, передбаченим договором страхування, у зв`язку з чим страховик зобов`язаний сплатити страхове відшкодування, однак у визначений строк не виконав свого обов`язку, безпідставно зазначивши про те, що відповідна подія не є страховим випадком.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на те, що подія не є страховим випадком з огляду на положення п. 5.11. договору, бо кримінальне правопорушення правоохоронними органами кваліфіковане за ст. 190 КК України (шахрайство); Позивачем допущено несвоєчасне повідомлення про настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; договір страхування в частині страхування вантажу за заявою №83 від 06.12.2018 є недійсним, бо заява подана Позивачем після настання страхового випадку; мала місце видача застрахованого вантажу неналежній особі, тому відповідно до п. 5.9. договору страховик не несе відповідальності у такому випадку; із суми страхового відшкодування має бути вирахувана франшиза, яка в даному випадку становить 643,63 долара США; Відповідачем не порушено жодних умов договору страхування, тому підстави для нарахування пені та 3% річних відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача, яка була залучена до участі у справі ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.05.2019 (ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів»), позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що у заявці №1 була зазначена інформація про транспортні засоби та особу, яка буде здійснювати перевезення, та Позивачем завчасно були надані копії відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та паспортів водія, що були перевірені; ці дані відповідають тим, що зазначені в СМR та митній декларації. Тому, підстави вважати, що вантаж був переданий неналежній особі, відсутні.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/1099/19 позов задоволено; з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH стягнуто 128 725,49 доларів США страхового відшкодування, 2 098, 40 доларів США пені, 179,86 доларів США - 3% річних та 1 965,06 доларів США судового збору.

Місцевий суд мотивував свої висновки тим, що у зв`язку з настанням страхового випадку, а саме таємним викраденням застрахованого Позивачем товару, у Відповідача на підставі договору страхування №570217897.18 від 02.04.2018 виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, який останній безпідставно не виконав.

Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд не врахував умови п. 5.11 договору, що страховик у будь-якому випадку не несе відповідальності за втрату вантажу внаслідок шахрайських дій інших учасників реалізації угоди про перевезення вантажу, які мали місце в даному випадку, вказане підтверджується витягом із кримінального провадження №0003244, згідно якого дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України;

- суд, не взявши до уваги докази, надані Відповідачем, прийшов до безпідставного висновку, що подія є страховим випадком; та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи;

- суд не врахував, що Позивач порушив строки повідомлення Відповідача про настання страхової події, яка сталася 06.12.2018, а повідомлено було лише 18.12.2018; Позивачем не надано доказів, що зв`язок з Відповідачем було втрачено саме 17.12.2018, тому в силу ст.991 ЦК України несвоєчасне повідомлення про настання страхового випадку є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування;

- суд не врахував положення п. 12.1.3. Правил страхування та не зменшив суму відшкодування на розмір франшизи;

- Позивач не повідомляв про зміну умов перевезення, що є істотним для оцінки ступеня ризику, отже вказані обставини не є страховим випадком;

- суд не розглянув клопотання Відповідача про залучення до участі у справі перевізника ФОП Альміз Ю.П., оскільки рішення у справі безпосередньо вплине на його права та обов`язки, чим порушив ст. 50 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10.09.2019 справа №908/1099/19 для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" передана колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження у справі №908/1099/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні на 13.11.2019 о 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні 13.11.2019 було оголошено перерву до 27.11.2019 - 15.00 год.

У судовому засіданні 27.11.2019 було оголошено перерву до 18.12.2019 - 15.30 год.

18.12.2019 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Орєшкіної Е.В. по справі здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Кощеєва І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 19.12.2019. Розгляд справи призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 03.02.2020 на 14:00 год.

У судовому засіданні 03.02.2020 повноважний представник Відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того, підтримав заяву про поворот виконання рішення суду від 12.09.2019, що надійшла до суду 17.09.2019. Зазначив, що 09.09.2019 приватним виконавцем Проценко Д.Ю. за наказом суду від 03.09.2019 в примусовому порядку виконано оспорюване рішення по цій справі та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 3700574,44 грн, тому наявні підстави для повороту виконання рішення, вжиття заходів до забезпечення шляхом накладення арешту на кошти отримувача стягнутих коштів ОСОБА_1 та на рахунки Позивача.

У судовому засіданні 03.02.2020 повноважні представники Позивача проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначили, що підстави стверджувати про наявність шахрайських дій відсутні, бо встановлювати обставини, причини та склад кримінального правопорушення може тільки суд у постановленому у справі вироку, отже товар вважається втраченим відповідно до ч. 2 ст. 919 ЦК України та наявні підстави для виплати страхового відшкодування. Позивач вчасно звернувся до Відповідача із заявою про настання страхового випадку, про який довідався 17.12.2018, коли зв`язок з водієм був втрачений. 20.12.2018 Позивач повернув ТОВ «Людмила» оплачені за товар кошти у сумі 128725,49 доларів США. Вантаж за контрактом №10/18 від 20.02.2018 був завантажений у належний автомобіль під керуванням водія, який був передбачений умовами перевезення. Наявними в матеріалах справи нотаріально посвідченими заявами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується, що передача вантажу, який належить Позивачу, відбулася належним особам. Також заперечив проти задоволення заяви про поворот виконання рішення, вжиття заходів забезпечення заяви з огляду на відсутність підстав для їх застосування, бо рішення суду є законним та обґрунтованим; крім того, заявником не надано відомостей, які б підтверджували наявність у Позивача відкритих рахунків у банківських установах, а сума стягнутих коштів складає 3363694,04 грн, решта - кошти винагороди приватного виконавця.

Повноважний представник Третьої особи у судовому засіданні 03.02.2020 проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Підтримав позицію, викладену у поданому до суду 03.10.2019 відзиві на апеляційну скаргу та зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вантаж був виданий належним особам та Відповідач безпідставно відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

02.04.2018 між ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" як страховиком (надалі - Відповідач) та Компанією ADMETOS TRADING GmbH як страхувальником (надалі - Позивач) був укладений договір страхування №570217897.18 (надалі - Договір), за умовами якого Відповідач взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку відшкодувати Позивачу понесену матеріальну шкоду відповідно до умов цього договору та в межах страхової суми, а Позивач зобов`язався сплачувати страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами строки. Період страхування: з 02.04.2018 по 04.04.2019.

Згідно з п. 1.2 Договору він укладений на підставі "Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу)" від 18.12.2006 (зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 01.02.2007 за №0970172) із змінами від 14.08.2007 (зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 16.11.2007 за № 0972187), надалі - Правила.

Правила додаються до договору та є його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, страхувальник підтверджує, що отримав Правила, ознайомлений з ними та зобов`язується їх виконувати (п. 1.3 Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що предметом Договору є майнові інтереси Позивача, які не суперечать закону, пов`язані з перевезення вантажу (включаючи навантаження, розвантаження, перевантаження, тимчасове зберігання), а саме: кабельна провідникова продукція, катоди мідні, брухт та відходи мідні та мідних сплавів, які перевозяться автомобільним, морським транспортом, а також шляхом мультимодального перевезення.

20.02.2018 між Позивачем як покупцем та ТОВ "Запорізький завод кольорових сплавів" як продавцем (надалі - Третя особа) укладено контракт №10/18 на продаж дроту мідного ММ-8,00 ТУ У 27.4-3-2001.

Відповідно до умов додаткової угоди №19 від 06.12.2018 до контракту №10/18 сторони узгодили поставку 20,0 тн (±5%) дроту, виробленого з рафінованої міді, марки ММ, діаметром 8.00±0.30 мм, в бухтах. Дріт виготовлений згідно з вимогами ТУ У 27.4-3-2001, по ціні 6438,89 доларів США/тонну. Умови постачання FСА Запоріжжя, Україна.

05.12.2018 між Позивачем та ТОВ "Людмила" (РФ) укладено контракт №051218 на продаж дроту, виробленого з рафінованої міді, марки ММ, діаметром 8.00±0.30 мм, в бухтах.

Відповідно до умов контракту №051218 товар постачається на митну територію Російської Федерації.

Згідно п. 4.1. Контракту №051218 покупець оплачує кожну партію Товару згідно з умовами, погодженими у Додатках до цього Контракту.

05.12.2018 між Позивачем та ТОВ "Людмила" укладено додаток №1 до контракту №051218. Умовами контракту №051218 обумовлено: кількість орієнтовно 20 тон та допускається відхилення по вазі до 10%. Матеріал: дріт, вироблений з рафінованої міді марки ММ, діаметром 8±0.30 мм в бухтах, виготовлений згідно з вимогами ТУ 27.4-3-2001. Умови поставки: DАР, 238050, Росія, Калінінградська область, Гусівський район, м. Гусєв, вул. Достоєвського, буд.5. Строк поставки: впродовж 10 днів дати отримання Продавцем 100% оплати.

На виконання вимог контракту №051218 Позивачем 06.12.2018 виставлено на адресу ТОВ "Людмила" інвойс №2018/140 на суму 128725,49 доларів США.

12.12.2018 ТОВ "Людмила" здійснила свої зобов`язання щодо оплати товару на суму 128725,49 доларів США.

Для виконання умов контракту на продаж дроту 05.12.2018 між Позивачем як замовником та ТОВ "МАНГУП-АВТО" як експедитором укладено контракт №05122018Т транспортного експедирування, за умовами якого експедитор зобов`язався надати послуги з організації перевезення вантажу в міжнародному сполученні автомобільним транспортом, а Позивач зобов`язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 2.3. Контракту №05122018Т замовник попередньо інформує експедитора про умови перевезення шляхом передачі заявки на кожне перевезення чи групу перевезень, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктами 2.4 та 2.6. контракту сторони визначили, що замовник надсилає експедитору транспортну заявку, в якій зазначається інформація про перевезення. Експедитор письмово підтверджує отримання заявки та повідомляє про свою згоду чи незгоду виконати перевезення, а також повідомляє замовнику номера рухомого складу (тягачів та напівпричепів), що направляється від завантаження.

05.12.2016 між замовником та експедитором підписано Заявку №1 на перевезення вантажу загальною вагою 22,00 тони. Перевезення здійснюється автомобілем Renault д.н. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , водій ОСОБА_6 .

06.12.2018 Третя особа здійснила митне оформлення вантажу, а саме: дроту, зробленого з рафінованої міді, марки ММ, діаметром 8.00±0.30 мм, в бухтах, що підтверджується МД-2№ІІА112080/2018/029989.

06.12.2018 Третя особа на виконання контракту №10/18 від 20.02.2018 здійснила завантаження товару в автомобіль Renault д.н. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 за адресою: м . Запоріжжя, вул . Новобудов 9. Відповідно до відміток водія перевізника у графі 23 CMR серії А №685090 від 06.12.2018 вантаж був прийнятий перевізником.

Відповідно до п. 2.2. Договору страхувальник передає, а страховик приймає на страхування усі вантажі, які зазначені у заявах на страхування вантажів страхувальника, що надано страховику. Вантаж вважається застрахованим відповідно до строків, які зазначені в заявах.

06.12.2018 Позивач надав Відповідачу заяву №83 на страхування вантажів по Договору. За зазначеною заявкою повідомлено про перевезення партії товару: дріт, вироблений з рафінованої міді марки ММ, діаметром 8±0.30 мм бухтах. Виготовлений згідно з вимогами ТУ У 27.4-3-2001. Вартість 128725,49 доларів США. Автомобіль (тягач) марки Рено д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , перевізник - Алміз, експедитор - "Мангуп Авто".

Як зазначив Позивач, зв`язок із водієм було втрачено 17.12.2018, про що було повідомлено Відповідача 18.12.2018 (а.с. 77, т.1).

За фактом вчинення кримінального правопорушення Позивач 17.12.2018 звернувся до Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, що підтверджується відповідною заявою.

18.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідування внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України за номером 0002376.

19.12.2018 Управлінням поліції Відня за заявою Позивача про вчинення крадіжки відкрито справу С2:РАО/18/02392770/001/КRIМ.

18.12.2018 на адресу Позивача надійшла претензія ТОВ "Людмила" щодо повернення сплачених грошових коштів у сумі 128725,49 доларів США.

20.12.2018 Позивачем повернено ТОВ "Людмила" отримані за товар грошові кошти в сумі 128725,49 доларів США.

27.12.2018 Позивач звернувся до Відповідача із заявою №27/4 про здійснення страхового відшкодування за викрадений вантаж в сумі 128725,49 доларів США, яка отримана Відповідачем 28.12.2018 (а.с. 118, т.1)

Листом вих. №1320 від 19.04.2019 Відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування в сумі 128725,49 доларів США з огляду на те, що випадок, що стався, не є страховим відповідно до п. 5.9. Договору, бо вантаж був переданий неналежній особі, та п. 5.11 Договору, бо збитки виникли внаслідок втрати вантажу через шахрайські дії інших осіб (а.с. 131-132, т.1).

Невиконання Відповідачем зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування стало підставою для звернення Позивача із даним позовом до суду.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 ЦК України та статтею 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 2 ст. 919 ЦК України вантаж, не виданий одержувачеві на його вимогу протягом тридцяти днів після спливу строку його доставки, якщо більш тривалий строк не встановлений договором, транспортними кодексами (статутами), вважається втраченим.

Відповідно до п. 12 договору страхування №570217897.18 від 02.04.2018 при настанні страхового випадку або події(й), що має ознаки страхового випадку, страхувальник зобов`язаний діяти у відповідності з умовами, передбаченими розділом 10 Правил.

Пунктом 10.1 Правил передбачено, що при настанні страхового випадку або події(й), що має ознаки страхового випадку страхувальник зобов`язаний:

- негайно, як тільки про це стане відомо, але у будь-якому випадку не пізніше ніж 2 (два) календарні дні з моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про настання страхового випадку (або обставин, які мають ознаки страхового випадку), сповістити про це страховика або його представника та письмово оформити повідомлення про страховий випадок не пізніше ніж 3 (три) робочі дні з моменту його настання; вжити всі можливі та розумні заходи для запобігання або зменшення шкоди та рятування застрахованого вантажу.

Враховуючи, що про настання події Позивач довідався 17.12.2018, коли, як він зазначає, було втрачено зв`язок з водієм, а з повідомленням до Відповідача про настання страхового випадку він звернувся 17.12.2018 (прийняла Леонова Е .М . 18.12.2018), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Позивач вчасно, як передбачено Законом України «Про страхування», договором страхування та Правилами, звернувся до Відповідача з повідомленням про настання страхового випадку та вчинив розумні заходи з метою рятування застрахованого вантажу (звернувся до правоохоронних органів про вчинення правопорушення). Доказів того, що позивачеві було раніше відомо про втрачений вантаж, відповідачем не надано.

Відповідно до п. 6.1.17 "Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу)" від 18.12.2006, на підставі яких укладено Договір, не підлягають відшкодуванню збитки або витрати, якщо це спеціально не зазначено у договорі страхування, якщо вони настали внаслідок крадіжки вантажу внаслідок шахрайських дій третіх осіб, в тому числі з використанням імені отримувача, його агента або митного органу, їх бланків, штампів, печаток, а також підроблених товаророзпорядчих та/або митних документів.

Відповідно до п. 5.11 Договору у будь-якому випадку страховик не несе відповідальності за загибель/пошкодження/недостачі вантажу, прямо або опосередковано пов`язаних із шахрайськими діями страхувальника/ вигодонабувача/інших учасників реалізації угоди про перевезення/ транспортного оператор/інших третіх осіб. Під шахрайством мається на увазі заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (згідно із ст.190 КК України).

Разом з тим, Відповідач не має права самостійно кваліфікувати втрату вантажу як наслідок шахрайських дій.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, зазначаючи про те, що вантаж позивача було втрачено внаслідок шахрайських дій (ст. 190 КК України), за що страхових не несе відповідальності, Відповідач не надав суду відповідного вироку суду у кримінальній справі або іншого процесуальниого документу у кримінальній справі, на підставі яких господарський суд міг би встановити, що втрата відповідного вантажу мала місце саме внаслідок шахрайських дій, які кваліфікуються за ст. 190 КК України.

Крім того, згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про підозру від 05.08.2019 по кримінальній справі №0002376 її пред`явлено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах (а.с. 80, т.2).

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування Відповідачем п. 5.11. Договору, бо вчинення шахрайських дій у цій справі не доведено вироком суду.

Відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом у Постанові від 19.11.2019 у справі №908/250/19, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, не втручатись у діяльність судів іншої юрисдикції. ГПК України не містить положень про наявність повноважень щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікації.

Відповідно до ст. 2 КПК України проведення розслідування у зв`язку з вчиненням кримінальних правопорушень і їх судовий розгляд віднесено до завдань кримінального провадження.

З огляду на зазначене, господарські суди не мають компетенції щодо самостійної кваліфікації події, яка призвела до втрати позивачем вантажу саме за ст. 190 КК України (шахрайські дії).

Суд першої інстанції, правомірно зазначивши про те, що факти, викладені в матеріалах органів дізнання чи досудового слідства не мають преюдиціального значення для господарського суду, встановивши факт втрати вантажу, та відсутність допустимих та належних доказів такої втрати саме внаслідок шахрайських дій, які кваліфікуються за ст. 190 КК України, дійшов правомірного висновку про відсутність підстав вважати, що втрата вантажу позивача не є страховим випадком.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п.3.5. Договору фактична кінцева страхова сума за договором погоджена у розмірі 100% від вартості вантажів, застрахованих за цим договором, та фактично складається із сум у валюті (дол. США, євро), вказаних у щомісячних додаткових угодах до договору, сформованих на підставі звітів про здійснені застраховані за цим договором перевезення за кожен місяць, на основі заяв страхувальника, де вказуються відповідна валюта (дол. США, євро).

Пунктом 6 Договору визначено, що при настанні збитків із суми страхового відшкодування вираховується сума в розмірі 0,5% від страхової суми по кожному перевезенню на окремому транспортному засобі.

Згідно Правил (п. 2.11), який кореспондується зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Безумовна франшиза - у всіх випадках сума франшизи віднімається із суми збитку.

З огляду на викладене, сума страхового відшкодування, враховуючи вартість вантажу - 128725,49 доларів США та 0,5% безумовної франшизи, становитиме 128081,86 доларів США, чого не було враховано судом першої інстанції.

Відповідно до п. 13.2.2. Договору страховик має право відкласти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку: якщо органами внутрішніх справ за фактом настання події, що має ознаки страхового випадку, розпочато досудове розслідування - до закінчення розслідування або винесення відповідного рішення (закриття кримінального провадження), але не більше, ніж 90 календарних днів з дня початку розслідування.

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 16.2. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором винна сторона виплачує потерпілій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату прострочення від простроченої до сплати суми за кожний день прострочення.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що Відповідач у визначений Договором строк свої зобов`язання перед Позивачем не виконав, пеня за заявлений період з 19.04.2019 по 06.05.2019 становитиме 2087,40 доларів США, 3% річних - 178,97 доларів США.

Щодо заперечень відносно зміни умов перевезення апеляційний суд зазначає, що така зміна Позивачем узгоджена не була, тому не підпадає під застереження заявки.

Згідно п. 5.9 Договору страховик не несе відповідальність при передачі вантажу експортером/відправником неналежній особі.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що Позивачем у поданій заявці на страхування №83 зазначено водія ОСОБА_6 , його номер телефону, тип автомобіля та його номер, причеп. Саме в цей автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . Третьою особою було завантажено товар, про що зазначено нею у поданих до матеріалів справи поясненнях.

Підтвердженням факту завантаження та відправлення вказаних транспортних засобів свідчить відповідний штамп (відмітка) у документах, а саме: у графі 23 СМR серії A № 685090 від 06.12.2018. Також у СМR зазначено державний реєстраційний номер транспортного засобу, що здійснював перевезення.

Митне оформлення вантажу підтверджується митною декларацією №UA112080/2018/029989.

В матеріалах справи містяться копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу та причепу, що здійснювали перевезення, посвідчення водія ОСОБА_6 .

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що вантаж переданий відправником неналежній особі.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, внаслідок чого судом допущено помилку у визначенні суми страхового відшкодування та відповідно неправильно розраховані суми пені та 3% річних, судового збору, підлягає зміні.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявна постанова приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. про закінчення виконавчого провадження ВП №59964490 від 09.09.2019 у зв`язку з фактичним виконанням наказу суду від 03.09.2019 у справі №908/1099/19 та заява Відповідача про поворот виконання рішення суду (а.с. 166-167, т.1), апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення п.4 ч. 1 ст. 333 ГПК України та здійснити поворот виконання рішення в частині відмови в позові.

Апелянтом в апеляційній скарзі також було зазначено, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не було залучено до участі у справі третьої особи - перевізника ФОП Альміз Ю.П., оскільки рішення у справі безпосередньо вплине на його права та обов`язки, чим порушена ст. 50 ГПК України.

В матеріалах справи міститься клопотання Відповідача б/н від 03.06.2019 про залучення ФОП Альміз Ю.П. до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 217-218, т.1). Клопотання обґрунтовано тим, що для організації перевезення згідно поданих документів Позивачем було залучено експедитора ТОВ «Мангуп - АВТО», котрий залучив перевізника ФОВ Альміз С.П., який відповідно до СМR і здійснював безпосереднє перевезення вантажу. З огляду на те, що мала місце втрата вантажу після прийняття його до перевезення, перевізник ФОП Альміз С.П. несе повну відповідальність за втрату вантажу, а отже рішення у справі безпосередньо вплине на його обов`язки.

Відповідно до ст. 51 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Відповідачем не були виконані вимоги ч. 1 ст. 51 ГПК України, доказів надіслання копії зазначеної заяви третій особі та сповіщення про відкриття провадження у справі, до участі в якій вона має бути залучена, не надано, тому обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого Відповідачем до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до Відповідача.

Стаття 50 ГПК України має загальні вимоги та порядок залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача або відповідача. Судом може бути залучено до участі у справі таку третю особу за заявою учасників справи. Втім, імперативного припису вказана норма не містить. Тому, питання необхідності залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача або відповідача вирішується судом в кожному конкретному випадку.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Запорізької області від 02.07.2019 (а.с. 49, т.2) судом відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ФОП Альміз С.П., бо Відповідачем не доведено правових підстав, як рішення суду може вплинути на його права та обов`язки.

З огляду на не виконання Відповідачем вимог ст. 51 ГПК України апеляційний суд не вбачає з боку суду порушень норм процесуального права в цій частині.

Апеляційна скарга не містила заперечень щодо підсудності вирішення спору, тому відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу у межах заявлених вимог та доводів.

Аналізуючи через призму ст. 86 ГПК України питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/1099/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/1099/19 змінити в частині стягнених сум та розподілу судових витрат, у зв`язку з чим резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська , буд.33, ) на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH (1010, Австрія, м. Відень, вул.Есслінггассе, 17/6, ідентифікаційний код FN431201w) страхове відшкодування - 128 081,86 доларів США (сто двадцять вісім тисяч вісімдесят один долар США 86 центів), пеню - 2 087,40 доларів США (дві тисячі вісімдесят сім доларів 40 центів), 3% річних - 178,97 доларів США (сто сімдесят вісім доларів 97 центів), судовий збір - 1 955,23 доларів США (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять доларів США 23 цента).

В решті позову відмовити".

Здійснити поворот виконання рішення в частині відмови в позові та стягнути з Компанії ADMETOS TRADING GmbH (1010, Австрія, м. Відень, вул.Есслінггассе, 17/6, ідентифікаційний код FN431201w) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33, ) страхове відшкодування - 643,63 доларів США (шістсот сорок три долара США 63 цента), пеню - 11,00 доларів США (одинадцять доларів 00 центів), 3% річних - 0,89 доларів США (нуль доларів США 89 центів), судовий збір - 9,83 доларів США (дев`ять доларів США 83 цента), про що видати наказ.

Стягнути з Компанії ADMETOS TRADING GmbH (1010, Австрія, м. Відень, вул. Есслінггассе, 17/6, ідентифікаційний код FN431201w) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська , буд.33, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 743,39 грн (сімсот сорок три грн 39 коп), про що видати наказ.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 11.02.2020.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв