РІШЕННЯ

05 лютого 2020 року Справа № 913/637/19

Провадження №34/913/637/19

Господарський суд Луганської області у складі:

суддя Іванов А.В.

при секретареві судового засідання Терещенко Л.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ Луганської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля, м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 984 487,17 грн.

В судовому засіданні взяли участь:

від позивача заступник директора Дядько Г.П. згідно наказу №10-к від 23.02.2018,

від відповідача представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Суть спору: Комунальне підприємство Лисичанськтепломережа звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Лисичанськвугілля про стягнення заборгованості в розмірі 984 487,17 грн., з яких 888 208,79 грн. основна заборгованість, 35 365,26 грн. 3% річних, 60 913,12 грн. інфляційні втрати, у зв`язку з невиконанням умов Договору про закупівлю за державні кошти теплової енергії №419/06-436 від 29.01.2018.

У відповідності до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України 22.11.2019 року здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та справу передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою від 22.11.2019 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 13.12.2019.

У судове засідання 05.02.2020 прибув представник позивача та надав усні пояснення щодо позовних вимог. Позові підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні 05.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2018 між Комунальним підприємством «Лисичанськтепломережа» (постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» (споживач, відповідач) укладено договір про закупівлю за держані кошти теплової енергії №419/06-436 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується у 2018 році поставити споживачу теплову енергію, якість якої відповідає нормативним вимогам, встановленим законодавством України, в опалюваний період, для опалення приміщень за Додатком №1, а споживач зобов`язався своєчасно проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.

Предметом даного Договору є закупівля теплової енергії згідно ДК 021:2015:09320000-8 «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція». Кількість в обсязі: лот 1 300 Гкал; лот 2 170 Гкал; лот 3 350 Гкал (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору очікувана ціна останнього становить: лот 1 578 340,00 грн. (з ПДВ); лот 2 327 726,00 грн. (з ПДВ); лот 3 674 730,00 грн. (з ПДВ).

Згідно з п. 3.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати у безготівковій формі у національній грошовій одиниці споживачем за спожиту теплову енергію після пред`явлення постачальником рахунків для здійснення платежу, які відправляються споживачу поштою або вручаються під розпис або згідно з актом приймання-передачі теплової енергії по тарифам, на дату укладання які становлять:

тариф на теплову енергію для інших організацій 1 606,50 грн/Гкал без ПДВ (1 927,80 грн/Гкал з ПДВ) за такими складовими:

- тариф на виробництво теплової енергії 1 545,14 грн/Гкал без ПДВ (1 854,17 грн/Гкал з ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії 59,99 грн/ФГкал без ПДВ (71,99 грн/Гкал з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії 1,37 грн/Гкал без ПДВ) 1,64 грн/Гкал з ПДВ).

До рахунка додаються акт приймання-передачі теплової енергії. За умови неповернення споживачем підписаних актів приймання-передачі теплової енергії чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу теплової енергії, поставленої споживачу у звітному місяці, в 10-денний строк, вважається, що постачання теплової енергії у такому місяці відбулось споживачу в повному обсязі і прийнято споживачем без зауважень (п. 3.3. Договору).

Плата за теплову енергію справляється по рахункам-фактурам постачальника щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця за розрахунковий місяць (п. 3.4. Договору).

У разі несплати в терміни, обумовлені цим Договором, сторони керуються умовами Договору, вимогами правил в частині припинення подачі теплової енергії, а на суми невиконаного зобов`язання нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Сума нарахованої пені включається в наступний платіжний документ (п. 3.5. Договору).

Пунктами 5.1.1. та 5.1.2. Договору встановлено, що споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену теплову енергію та приймати теплову енергію згідно актів приймання-передачі теплової енергії; підписувати акт приймання-передачі теплової енергії, поставленої постачальником споживачу у відповідному місяці постачання.

Згідно з п. 6.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

У разі невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань при закупівлі теплової енергії за бюджетні кошти постачальник сплачує споживачу штрафні санкції (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає передоплату споживачу з урахування індексу інфляції (п. 6.2. Договору).

Види порушень та санкцій за них, установлені Договором: застосовуються штрафні санкції відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України (п. 6.3. Договору).

Відповідно до п. 9.1. Договору останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018. А в частині постачання теплової енергії, відповідно до ст.. 631 ЦК України з моменту їх надання з 01.02.2018, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно умов даного Договору.

Згідно актів на включення/відключення опалення за адресою: м. Привілля, вул. Пархоменка, 3а:

- у опалювальному сезоні 2017-2018 році включено опалення 31.10.2017 та відключено 30.03.2018;

- у опалювальному сезоні 2018-2019 році включено опалення 01.11.2018.

За адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 1, на об`єкті: ВП «ІОЦ» ПАТ «ЛУ»:

- у опалювальному сезоні 2017-2018 році включено опалення 24.11.2017 та відключено 30.03.2018;

- у опалювальному сезоні 2018-2019 році включено опалення 16.11.2018.

За адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 1, на об`єкті: адмінбудівля ПАТ «ЛУ»:

- у опалювальному сезоні 2017-2018 році включено опалення 24.11.2017 та відключено 30.03.2018;

- у опалювальному сезоні 2018-2019 році включено опалення 16.11.2018.

Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

За період лютий березень 2018, листопад грудень 2018 позивачем поставлено відповідачу теплову енергію в обсязі 565,667 Гкал на загальну суму 1 090 492,84 грн., що підтверджено:

- актом приймання-передачі теплової енергії за лютий 2018 від 28.02.2018 на суму 292 131,11 грн.;

- актом приймання-передачі теплової енергії за березень 2018 від 31.03.2018 на суму 290 006,66 грн.;

- актом приймання-передачі теплової енергії за листопад 2018 від 30.11.2018 на суму 202 284,05 грн.;

- актом приймання-передачі теплової енергії за грудень 2018 від 31.12.2018 на суму 306 071,02 грн.

Вказані акти приймання-передачі теплової енергії підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств без застережень та зауважень.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату:

- №253 від 28.02.2018 на суму 292 131,11 грн.;

- №436 від 31.03.2018 на суму 290 006,66 грн.;

- №2004 від 30.11.2018 на суму 202 284,05 грн.;

- №2290 від 31.12.2018 на суму 306 071,02 грн.

Рахунки підписані представниками сторін та скріплені печаткою позивача.

Як вбачається з реєстру отриманих рахунків та актів за використану теплову енергію відповідачем отримано рахунок №253 від 28.02.2018 на суму 292 131,11 грн. за лютий 2018 05.03.2018; №436 від 31.03.2018 на суму 290 006,66 грн. за березень 2018 05.04.2018; №2004 від 30.11.2018 на суму 202 284,05 грн. за листопад 2018 06.12.2018; №2290 від 31.12.2018 на суму 306 071,02 грн. за грудень 2018 09.01.2019.

01.10.2019 між сторонами було складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 31.01.2017 по 01.10.2019, згідно якого заборгованість ПАТ «Лисичанськвугілля» перед КП «Лисичанськтепломережа» за Договором №419 від 29.01.2018 станом на 01.10.2019 склала 888 208,79 грн.

Акт взаємних розрахунків підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств без застережень та зауважень.

З вказаного Акту вбачається, що відповідачем 19.12.2018 було здійснено оплату за Договором №419 від 29.01.2018 в сумі 202 284,05 грн., яку позивачем зараховано в рахунок погашення заборгованості за листопад 2018.

У зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою відповідачем заборгованості за Договором №419 від 29.01.2018 у розмірі 888 208,79 грн. позивачем, крім суми основного боргу заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 35 365,26 грн. та інфляційні втрати в розмірі 60 913,12 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За своєю правовою природою Договір про закупівлю за держані кошти теплової енергії №419/06-436 від 29.01.2018 є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 7 ст. 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати у безготівковій формі у національній грошовій одиниці споживачем за спожиту теплову енергію після пред`явлення постачальником рахунків для здійснення платежу, які відправляються споживачу поштою або вручаються під розпис або згідно з актом приймання-передачі теплової енергії.

Плата за теплову енергію справляється по рахункам-фактурам постачальника щомісячно в строк до 25 числа поточного місяця за розрахунковий місяць (п. 3.4. Договору).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору №419/06-436 від 29.01.2018 за лютий березень 2018, листопад грудень 2018 позивачем поставлено відповідачу теплову енергію в обсязі 565,667 Гкал на загальну суму 1 090 492,84 грн., яка відповідачем була прийнята, що підтверджується актами приймання передавання товарів, підписаними представниками підприємств без будь яких претензій, зауважень, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідач свій обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії виконав частково в розмірі 202 284,05 грн.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується також Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.10.2019, підписаним представниками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Внаслідок чого, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 888 208,79 грн. є обґрунтованими, доведеними наявними у справі матеріалами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, у відповідності до норм ст.625 ЦК України позивачем було нараховано 3% річних за несвоєчасну оплату отриманої за період лютий березень 2018, грудень 2018 теплової енергії в загальній сумі 35 365,26 грн. за загальний період з 26.03.2018 по 15.11.2019.

Перевіривши розрахунок 3% річних позивача, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, а тому вимога позивача про стягнення 3% річних за загальний період з 26.03.2018 по 15.11.2019 підлягає задоволенню повністю на суму 35 365,26 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, у відповідності до норм ст.625 ЦК України позивачем було нараховано інфляційні втрати за несвоєчасну оплату отриманої за період лютий березень 2018, грудень 2018 теплової енергії в загальній сумі 60 913,12 грн. за загальний період з квітня 2018 по листопад 2019.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - за це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат позивача, суд встановив, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за неповний місяць, оскільки в розрахунок включено листопад 2019, тоді як позовну заяву позивачем подано 20.11.2019, що підтверджено поштовим штемпелем на конверті, в якому позовна заява надійшла до Господарського суду Луганської області.

Тому господарським судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат за період з квітня 2018 по жовтень 2019, відповідно до якого належною до стягнення сумою інфляційних втрат є 67 759,35 грн., що є більше, ніж заявлено позивачем до стягнення.

З огляду на неподання позивачем заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 46 ГПК України, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат за період з квітня 2018 по жовтень 2019 підлягає задоволенню повністю в заявленому позивачем розмірі 60 913,12 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 888 208,79 грн., 3 % річних в розмірі 35 365,26 грн., інфляційних втрат в розмірі 60 913,12 грн. є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 165, 232, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17, ) основний борг в розмірі 888 208 грн. 79 коп., 3% річних в розмірі 35 365 грн. 26 коп. та інфляційні втрати в розмірі 60 913 грн. 12 коп. та судовий збір в сумі 14 767 грн. 30 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 05.02.2020.

Суддя А.В. Іванов