ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/1159/18

Господарський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Ейвазової А.Р.,

суддів Подоляка Ю.В., Черногуза А.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України; відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області, Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, Комунального підприємства Васильківтепломережа, Комунального підприємства Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Громадський сервіс Калинівської селищної ради, Комунального підприємства Бородянської селищної ради Бородянкатепловодопостачання, Комунального підприємства Києво-Святошинська тепломережа, Комунального підприємства Київської обласної ради Переяслав- Хмельницьктепломережа, Комунального підприємства Тетіївтепломережа Тетіївської міської ради, Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства, Комунально-побутового підприємтсва Теплоенергопостач Ірпінської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Брест-Литовське, Товариства з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго, Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №132, Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №85, Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №119, Комунального підприємства Благоустрій Крюківщини Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Комунального підприємства Борщагівка, Товариства власників квартир Троянда, Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційна організація Софія Київська, Комунального підприємства теплових мереж Яготинтепломережа, Комунального підприємства Виробниче управління житлово-комунального господарства-1, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Білицька Перлина, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Капітанівка, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Новий світ Міста Боярка, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Яблуневий-4, Ставищенського житлово-комунального підприємства, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Бучанське, Товариства з обмеженою відповідальністю Дмитрівка Комунсервіс про стягнення, за участю представників від:

позивача Глущенко В.В. (довіреність 1-2020 від 27.12.2019);

відповідача Богдан С.В. (довіреність №Др-292-1219 від 26.12.2019);

третьої особи (АТ «НАК «Нафтогаз України») Остапенко В.М. (довіреність №14-201 від 17.05.2019);

третіх осіб (КЖЕП Глевахівської селищної ради, ОСББ «Білицька перлина», КП «Тетіївтепломережа», КПТМ «Яготинтепломережа») Мамаєв Д.Ю. (довіреність б/н від 24.01.2018, ордери серії КВ №408265, КВ№408290, КВ№408324);

третьої особи (ОСББ «Новий світ «Міста Боярка») - Невзоров О.В. (керівник)

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство Укртрансгаз (далі АТ «Укртрансгаз») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Київоблгаз (далі ПАТ «Київоблгаз») про стягнення 956 819271,29грн (у т.ч. 740 252080,43грн основного боргу, 127 267054,80грн пені, 18 836313,98грн -3% річних, 70 463822,08грн втрат від інфляції).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №151200723 від 17.12.2015 транспортування природного газу, в частині оплати послуг балансування у зв`язку з виявленням обсягів негативних місячних небалансів у січні, лютому, травні-грудні 2016 року та січні-грудні 2017 у встановлений договором строк (т.1 а.с.5-17).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.06.2018 відкрито провадження за поданим позовом, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі НАК «Нафтогаз України»), а також встановлено строки для подання учасниками заяв по суті (т.1 а.с.1-3).

Відповідач у справі ПАТ «Київоблгаз» у відзиві на позов просить у його задоволенні відмовити, вказуючи на те, що:

- рішенням господарського суду Київської області від 21.03.2017 у справі №911/2624/16, яке набрало законної сили, встановлена вартість послуг з балансування за договором за лютий, травень, червень, липень 2016 року, а також додатково за серпень-жовтень та частково листопад 2016 року, яка погашена шляхом проведення взаєморозрахунків на підставі підписання сторонами спільних протокольних рішень;

- відповідним рішенням вирішено спір між сторонами щодо вартості послуг балансування за лютий, травень, червень, липень 2016 року;

- фактично здійснено розрахунки між сторонами на підставі спільних протокольних рішень, у т.ч. після прийняття рішення у справі №911/2624/16;

- позивачем не дотримано порядку визначення небалансу за договором та Кодексом газотранспортної системи та дії позивача по складенню та наданню корегуючих актів та односторонніх актів послуг балансування є неправомірними;

- невірно застосовано коефіцієнт компенсації: замість 1, застосовано 1.2;

- до обсягу природного газу, який використовувався в рамках послуг балансування, включено обсяг природного газу, який для надання відповідної послуги не використовувався, а відібраний підприємствами, з якими третьою особою укладено договори, тому фактично відповідний обсяг газу спожито іншими замовниками послуги транспортування, у зв`язку з чим позивач необґрунтовано до суми основного боргу включив 267048012,46грн;

- такий обсяг природного газу придбаний підприємствами теплової енергетики у третьої особи НАК «Нафтогаз України» відповідно до укладених та діючих договорів, натомість третя особа відмовилась видати номінації та оформлювати акти прийому-передачі природного газу під час опалювальних сезонів 2015-2016, 2016-2017 років;

- відповідні підприємства теплової енергетики мають окремі договори з позивачем як оператором газотранспортної системи про транспортування природного газу;

- сторонами підписані акти звірки розрахунків станом на 31.03.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 31.03.2017, що свідчать про відсутність неврегульованого небалансу за спірні періоди;

- позивачем не направлено розрахунку вартості послуг балансування та рахунку на оплату таких послуг у встановлений договором строк, при цьому, договір транспортування, укладений сторонами, не передбачає з якого моменту починає облік п`ятиденний строк для здійснення оплати (т.2 а.с.39-59).

Ухвалою від 06.07.2018, яка занесена до протоколу засідання, встановлено строки для подання відповіді на відзив, заперечення, продовжено строк для подання пояснень третій особі НАК «Нафтога України» та оголошено перерву до 03.08.2018 (т.2 а.с.241-243).

19.07.2018 від третьої особи НАК «Нафтогаз України» надійшли пояснення по суті, у яких третя особа вважає заявлені вимоги обґрунтованими та вказує, що:

- між нею та відповідачем відсутні відносини з постачання природного газу для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат та для власних потреб у 2016-2017 роках;

- між нею та Комунальним закладом «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області (далі КЗ «ІЦМЛ») відсутні договірні відносини;

- у Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради (далі КПП «Теплоенергопостач»), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» (далі ОСББ «Брест-Литовське»), Комунального підприємства Київської обласної ради «Тетіївтепломережа» (далі - КП КОР «Тетіївтепломережа), Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» (далі - КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа»), Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» (далі КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР), Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» (далі - КП КОР «Бородянкатепловодопостачання»), Комунального підприємства «Калинівське ДПС» Калинівської селищної ради (далі - КП «Калинівське ДПС»), Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (далі - КП «Васильківтепломережа»), Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі - КЖЕП Глевахівської селищної ради), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укропт «Мастеренерго» (далі ТОВ «Укропт «Мастеренерго»), Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №132» (далі ДП «ДКВС України №132»), Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №85» (далі ДП «ДКВС України (85)», Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №119» (далі ДП «ДКВС України (119)», Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» (далі КП «Благоустрій Крюківщини»), Комунального підприємства «Борщагівка» (далі КП «Борщагівка»), Товариства власників квартир «Троянда» (далі ТВК «Троянда»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна організація «Софія Київська» (далі ТОВ «ЖЕО «Софія Київська»), Комунального підприємства теплових мереж «Яготинтепломережа» (далі КПТМ «Яготинтепломережа»), Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» (далі КП «ВУЖКГ-1»), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білицька Перлина» (далі ОСББ «Білицька Перлина»), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітанівка» (далі ОСББ «Капітанівка»), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ «Міста Боярка» (далі ОСББ «Новий світ м.Боярка»), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яблуневий-4» (далі ОСББ «Яблуневий-4»), Ставищенського житлово-комунального підприємств (далі Ставищенське ЖКП), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бучанське» (далі СТОВ «Бучанське»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівка Комунсервіс» (далі ТОВ «Дмитрівка Комунсервіс»), Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» м. Славутич (далі КП «УЖКГ») була заборгованість за спожитий природний газ, у зв`язку з чим таким особам не поставлявся природний газ та не видані номінації, оскільки однією із передумов поставки природного газу споживачу є не лише наявність укладеного договору постачання, а й дотримання сторонами його умов;

- відповідач за відсутності правових підстав номінацій здійснив розподіл природного газу, який не є власністю НАК «Нафтогаз України», в спірні періоди та вказані підприємства здійснили його несанкціонований відбір (т.3 а.с.1-41).

Позивач у справі АТ «Укртрансгаз» у відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечує, вказуючи, що:

- рішення суду у справі №911/2624/16 не стосується розгляду даної справи, оскільки заявлені вимоги є різними;

- відповідачу було відомо про виникнення у нього негативного місячного небалансу в силу того, що він є оператором ГРС;

- обсяги, що відібрані з системи споживачами НАК Нафтогаз України на мають номінацій, а, отже, є несанкціонованим відбором з системи;

- коефіцієнт 1,2 при розрахунку застосований правильно, оскільки обсяг відібраного газу у спірні місяці склав 100% розміру його небалансу;

- сплативши частко відповідні послуги, відповідач фактично визнав правильність застосування відповідного коефіцієнту під час здійснення розрахунків (т.5 а.с.202-220).

З урахуванням пояснення позивача щодо причин пропущення строку для подання відповіді на відзив, який встановлено судом протокольною ухвалою від 06.07.2018, судом відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України продовжено позивачу відповідний строк, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання 03.08.2018 (т.21 а.с.54)

01.08.2018 відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: КЗ «ІЦМЛ», КЖЕП Глевахівської селищної ради, КП «Васильківтепломережа», КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс», КП КОР «Бородянкатепловодопостачання», КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», КП КОР «Тетіївтепломережа, КП «УЖКГ», КПП «Теплоенергопостач», ОСББ «Брест-Литовське», ТОВ «Укропт «Мастеренерго», ДП «ДКВС України №132», ДП «ДКВС України (85)», ДП «ДКВС України (119)», КП «Благоустрій Крюківщини», КП «Борщагівка», ТВК «Троянда», ТОВ «ЖЕО «Софія Київська», КПТМ «Яготинтепломережа», КП «ВКЖКГ-1», ОСББ «Білицька Перлина», ОСББ «Капітанівка», ОСББ «Новий світ м.Боярка», ОСББ «Яблуневий-4», Ставищенське ЖКП, СТОВ «Бучанське», ТОВ «Дмитрівка Комунсервіс».

Обґрунтовуючи вимоги поданого клопотання, відповідач вказував на те, що рішення у даній справі може вплинути на обов`язки таких осіб щодо ПАТ «Київоблгаз», оскільки у разі задоволенні відповідного позову він набуде право вимагати у таких осіб компенсувати вартість природного газу, відібраного ними, за коефіцієнтом 2 (т.6 а.с.1-6).

У запереченні на пояснення третьої особи, відповідач ПАТ «Київоблгаз» вказує, що весь обсяг природного газу, який спожито виробниками теплової енергії для виробництва теплової енергії, може бути віднесено виключно на третю особу як на постачальника, на якого покладені обов`язки з постачання природного газу для певної категорії осіб, яким не можна відмовити в укладенні договору на постачання. При цьому, як вказує відповідач, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «По деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» третя особа мала надати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону (т.21 а.с.1-7).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.08.2018, що занесена до протоколу, судом відмовлено у задоволені клопотання відповідача щодо зобов`язання третьої особи направити йому копії наданих третьою особою доказів з урахуванням ч.9 ст.80 ГПК України, враховуючи, що обсяг їх надмірно великий та визнано причини пропущення строку для подання таких доказів третьою особою поважними (т.21 а.с.56-59).

13.08.2018 відповідачем ПАТ «Київоблгаз» подані заперечення, відповідно до яких відповідач відхиляє доводи позову та відповіді на відзив. Додатково, до викладеного у відзиві на позов та запереченні на пояснення третьої особи, відповідач зазначає про неможливість нарахування процентів, пені та втрат від інфляції, оскільки основний борг погашений шляхом проведення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень, на проведення яких відповідач не впливає. Також, відповідач вказує про суперечливість доводів позивача та зазначає, що природний газ у спірні періоди постачався з ресурсу третьої особи та фактично використаний підприємствами теплової енергетики на підставі укладених договорів. Окрім того, відповідач вказує, що у спірному періоді НКРЕКП не вчинено дій щодо перегляду тарифу на послуги з розподілу природного газу, що призвело до того, що відповідачу не компенсовано витрати по складовій тарифу «вартість газу на технологічні та власні потреби», за рахунок якої проводився розрахунок з позивачем (т.25 а.с.87-106).

21.08.2018 від КП КОР «Тетіївтепломережа» надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.27 а.с.128).

30.08.2018 від КП «УЖКГ» надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.27 а.с.167).

31.08.2018 від КПП «Теплоенергопостач», КПТМ «Яготинтепломережа», КП «Васильківтепломережа», КЖЕП Глевахівської селищної ради, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», надійшли клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.27 а.с.227-228, 236-237, 247-248, 249-250,253).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2018: відмовлено у задоволенні поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/13735/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва; до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено: КЗ «ІЦМЛ», КЖЕП Глевахівської селищної ради, КП «Васильківтепломережа», КП «Керуюча компанія «Громадський сервіс», КП КОР «Бородянкатепловодопостачання», КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», КП КОР «Тетіївтепломережа, КП «УЖКГ», КПП «Теплоенергопостач», ОСББ «Брест-Литовське», ТОВ «Укропт «Мастеренерго», ДП «ДКВС України №132», ДП «ДКВС України (85)», ДП «ДКВС України (119)», КП «Благоустрій Крюківщини», КП «Борщагівка», ТВК «Троянда», ТОВ «ЖЕО «Софія Київська», КПТМ «Яготинтепломережа», КП «ВКЖКГ-1», ОСББ «Білицька Перлина», ОСББ «Капітанівка», ОСББ «Новий світ м.Боярка», ОСББ «Яблуневий-4», Ставищенське ЖКП, СТОВ «Бучанське», ТОВ «Дмитрівка Комунсервіс»; вирішено здійснювати розгляд справи колегією у складі трьох суддів (т.28 а.с.1-9).

Третя особа КП «Благоустрій Крюківщини» у письмових поясненнях щодо спору просило у позові відмовити. Підприємство зазначає, що використало природний газ на підставі договорів, укладених з НАК «Нафтогаз України», для виробництва теплової енергії, яка споживалася населенням, бюджетними установами та іншими споживачам. Як вказує третя особа, НАК «Нафтогаз України» мало видати номінації та підписати акти приймання-передачі природного газу (т.29 а.с.2-9).

Третя особа КП «Києво-Святошинська тепломережа» у відзиві на позов просить у його задоволенні вимовити. Третя особа вказує, що висновок НАК «Нафтогаз України» щодо обов`язку видати номінації лише на початок опалювального сезону є необгрунтованим та безпідставними, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р встановлювався відповідний обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону для забезпечення належної підготовки до нього та забезпечення природним газом протягом усього періоду. При цьому, третя особа вказує на те, що, маючи укладені договори з НАК «Нафтогазом України», не мало можливості укладати договір з іншим постачальником, тому спожитий обсяг природного газу має бути віднесено на рахунок такого постачальника (т.29 а.с.71-77).

Третя особа - «Ставищенське ЖКП» просить у задоволенні позову відмовити. У наданих поясненнях така особа вказує, що планові обсяги споживання природного газу визначені та узгоджені у договорах, що укладені з НАК «Нафтогаз України». При цьому, підприємство зазначає, що неодноразово просило надати розрахункові рахунки для перерахування кошів за спожитий газ та вказує, що повністю розрахувалось за послуги його транспортування. Окрім того, третя особа вказує на невідповідність обсягу боргу тому, що зазначила НАК «Нафтогаз України» (а.с.29 а.с.117-122).

Третя особа КП «Васильківтепломережа» у поясненнях, які просить врахувати під час розгляду справи, вказує на те, що підприємству не повідомляли про відсутність чи наявність номінацій, а щодо спожитого природного газу підписані акти його транспортування позивачем магістральними трубопроводами. Як вказує третя особа, послуги з транспортування та розподілу природного газу оплачені і оплата таких послуг прийнята, поряд з цим, жодна із сторін, що постачає, транспортує чи здійснює розподіл газу не попередила, що споживання це відбір, який спричиняє технічні причини, що обумовлюють потребу вчинення дій, спрямованих на відновлення балансу у мережі газопостачання (т.29 а.с.145-148).

Третя особа КП КОР «Тетіївтепломережа» у поясненнях щодо позову, відзиву, пояснень третьої особи просить у задоволенні заявлених вимог відмовити. Третя особа вказує, що НАК «Нафтогаз України» протиправно не виконував нормативні акти Кабінету Міністрів України та взяті на себе зобов`язань в частині постачання природного газу шляхом видачі номінацій, тому відібрані обсяги природного газу не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір і не можуть вважатись небалансом (т.30 а.с.1-4).

Третя особа КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепомережа» у поясненнях щодо позову, відзиву та пояснень третьої особи просить у задоволенні заявлених вимог відмовити. У поясненні третя особа посилається на неправомірну невидачу номінацій НАК «Нафтогаз України», в порушення нормативних актів Кабінету Міністрів України. Поряд з цим, третя особа вказує, що посилання НАК «Нафтогаз України» на споживання підприємством газу іншого постачальника безпідставні, оскільки з відповідною особою, на яку покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу для потреб бюджетних установ/організацій, населення, укладено договори на поставку і відібраний газ може бути віднесений виключно на такого постачальника. Окрім того, третя особа посилається на те, що в іншій справі встановлено, що дії підприємства не є несанкціонованим відбором (т.30 а.с.59-62, т. 33 а.с.256-262).

Третя особа - КП «ВКЖКГ-1» у поясненнях просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа вказує, що уклала з НАК «Нафтогаз України» договори на постачання природного газу, а з позивачем - щодо його транспортування. При цьому, як зазначає третя особа, на НАК «Нафтогаз України» покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, тому саме така особа є для КП «ВКЖКГ-1» постачальником і лише від неї підприємство могло отримувати природний газ, однак, відповідна особа відмовилась підписувати акти приймання-передачі природного газу (т.30 121-121, 180-184).

Третя особа КП «Борщагівка» надало пояснення, у яких просило відмовити у задоволенні заявлених вимог та вказує на проведення взаєморозрахунків за рахунок субвенцій з бюджету та розповсюдження на нього норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (т.30 а.с. 247-249).

Третя особа ОСББ «Білицька перлина» у поясненнях просить у задоволенні заявлених вимог відмовити, вказуючи на те, що НАК «Нафтогаз України» мав видати номінації об`єднанню, однак, протиправно, в порушення нормативних актів Кабінету Міністрів України, відповідного не здійснив, тому спожиті обсяги природного газу не можна вважати несанкціонованим відбором та небалансом (т.31 а.с.64-67).

Третя особа КЖЕП Глевахівської селищної ради надало пояснення щодо спору, у яких зазначило про безпідставність заявлених вимог та просило у їх задоволенні відмовити. Третя особа вказує на обов`язок НАК «Нафтогаз України» видати номінації та поставити природний газ теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до укладених договорів, які такою особою не виконані, у зв`язку з чим не можна вважати, що відібраний підприємством природний газ є несанкціоновано відібраним (т.31 а.с.68-71).

Ухвалою, яка занесена до протоколу засідання від 21.12.2018, судом відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог в частині основного боргу за період січень червень 2018 року у розмірі 690 348 202,41грн, а також нарахованих на відповідний борг: пені у розмірі 116 880 107,64грн, процентів у розмірі 12125417,13грн, втрат від інфляції у розмірі 25242056,48грн; прийнято заяву про збільшення позовних вимог в частині збільшення, нарахованих на основний борг за період січень-грудень 2017 року: пені до 146007832,09грн та процентів до 29942449,47грн (нараховані по 14.11.2018), втрат від інфляції до 91705887,27грн (нараховані по жовтень 2018 року) (т.33 а.с.1-10, т.39 а.с.177-180).

Відмовляючи у прийнятті заяви в частині збільшення позовних вимог на суму основного боргу за січень-червень 2018 року та нарахувань на відповідний борг у вигляді процентів, інфляції та пені, суд виходив з того, що, заявляючи такі вимоги, позивач фактично не збільшує заявлені раніше вимоги щодо оплати послуг балансування за 2017 рік, а заявляє нові вимоги, які хоча і є однорідним тим, що вже розглядаються, однак, підтверджуються новими доказами та мають інші підстави виникнення (заявляючи відповідні вимоги позивач посилається не лише на наявність обов`язку оплатити, встановленого договором, послуги балансування, а й на матеріально-правові факти надання таких послуг у певних місяцях та виникнення у зв`язку з фактом надання у інших місцях відповідних послуг та обов`язку у відповідача їх оплатити). Вказані вимоги можуть бути заявлені позивачем в загальному порядку.

Під час розгляду даної справи неодноразово змінювався склад суду.

Ухвалою від 26.04.2019 справу прийнято до розгляду колегією у складі суддів: Ейвазова А.Р. (головуючий), Подоляк Ю.В., Черногуз А.Ф. та призначено проведення підготовчого засідання на 14.05.2019 (т.43 а.с.54-56).

14.05.2019 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.06.2019, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

При цьому, у підготовчому засіданні суд встановив, що третя особа змінила найменування, тому ухвалив вважати третьою особою у справі Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Відповідна ухвала занесена до протоколу підготовчого засідання (т.43 а.с.230-234).

Приймаючи ухвалу, суд виходив з наступних обставин.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 14.05.2019 (т.43 а.с.124-131), організаційно-правова форма позивача змінилась з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; відповідні зміни зареєстровано 21.03.2019.

В силу ст.108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Однак, відповідно до спеціальних норм, які регулюють діяльність акціонерних товариств, зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Так, відповідне положення містить ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонері товариства».

За таких обставин, підстав для заміни позивача відповідно до ст.52 ГПК України не має, однак, позивачем у даній справі, враховуючи зміну назви, слід вважати Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі НАК «Нафтогаз України»).

Ухвалою від 05.06.2019 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2018 у справі №826/16697/17 та задоволено його клопотання про зупинення провадження у справі №911/1159/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду м. Києва №910/16257/18 за позовом КП «УЖКГ» до НАК «Нафтогаз України», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні: позивача ПАТ «Київоблгаз», відповідача АТ «Укртрансгаз» про визнання права на споживання природного газу на підставі договору; провадження у справі зупинено (т.44 а.с.66-74).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2019 ухвалу Господарського суду Київської області від 05.06.2019 скасовано, а справу передано на розгляд до Господарського суду Київської області (т.44 а.с.281-287).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження, а проведення підготовчого засідання призначено на 15.10.2019 (т.45 а.с.63-65).

15.10.2019 суд ухвалив вважати відповідачем у справі Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», зважаючи на зміну найменування товариства та організаційно-правової форми товариства, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання (т.45 а.с.129-131).

При цьому, суд виходив з того, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 15.10.2019 (т.45 а.с.115-126), організаційно-правова форма позивача змінилась з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; відповідні зміни зареєстровано 05.06.2019.

В силу ст.108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Разом з тим, зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням як визначено ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонері товариства».

За таких обставин, підстав для заміни відповідача відповідно до ст.52 ГПК України не має, однак, відповідачем у даній справі, враховуючи зміну назви, слід вважати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі АТ «Київоблгаз»).

15.10.2019 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 10:00 06.11.2019(т.45 а.с.129-131).

06.11.2019 судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю складу суду.

Ухвалою від 09.12.2019 розгляд справи призначено на 11:00 23.12.2019 (т.45 а.с.179-181).

В судовому засіданні 23.12.2019 оголошена перерва до 10:30 22.01.2020, про що прийнято ухвалу занесену до протоколу судового засідання (т.45 а.с.224-233).

22.01.2020 судом продовжено розгляд справи.

У зв`язку із змінами найменувань третіх осіб судом ухвалами, які занесені до протоколу судового засідання, постановлено вважати третіми особами у справі: замість КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» - Комунальне підприємство Бородянської селищної ради «Бородянкатепловодопостачання» (далі КП БСР «Бородянкатепловодопостачання», а замість КП КОР «Тетіївтепломережа» - Комунальне підприємство «Тетіїтепломережа» Тетіївської міської ради.

Приймаючи відповідні ухвали суд виходив з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.01.2020 (витяги №№,).

Також, судом замінено третю особу у справі КЗ «ІЦМЛ» її правонаступником - Комунальним некомерційним підприємством «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області (далі КНП «ІЦМЛ» ІМР КО), враховуючи, що відповідно до інформації станом на 22.01.2020 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг №), КЗ «ІЦМЛ» припинено в результаті реорганізації і його правонаступником є КНП «ІЦМЛ» ІМР КО. Про заміну третьої особи правонаступником судом прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

Приймаючи ухвалу, суд виходи з положень чч.1,3 ст.52 ГПК України, відповідно до якої у разі, зокрема, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу, про що постановляє ухвалу.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував, представник третьої особи НАК «Нафтогаз України» вказав на обґрунтованість заявлених вимог, а інші треті особі просили у задоволенні позову відмовити, зважаючи на його безпідставність.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

17.12.2015 між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) укладено договір транспортування природного газу № (далі - договір, т.1 а.с.25-35).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

У відповідності до п. 2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Як визначено п.2.4 договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужностей) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору. В силу п.2.5 договору встановлено, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.

Згідно пунктів 2.6, 2.7 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі; оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

У відповідності до пункту 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; вчасно врегульовувати небаланси.

Відповідно до п.5.1 договору, порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядку приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з транспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахування цього договору.

Пунктом 6.3 договору визначено, що надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом.

Як встановлено п.7.1 договору, вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до п. 9.1 договору, разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування; негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Згідно п. 9.2 договору, вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: Вбалансування= БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, як визначено таким пунктом договору, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Пунктом 9.3 договору сторонами узгоджено, що базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу; оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Договором встановлено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електрону адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру; замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п. 9.4 договору).

Згідно п. 11.4 договору, послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Пунктом 13.5 договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 17.1 договору, визначено, що вказаний договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016; умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015.

Вказаним пунктом договору сторонами узгоджено, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менш ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.

Як встановлено судом, позивачем направлено відповідачу односторонні акти щодо послуг з балансування за вказаним договором за січень-грудень 2017 року з розрахунком до таких актів, а також коригуючи акти до актів попередніх періодів (січня, лютого, травня-грудня 2016 року, січня-квітня 2017року) на загальну суму 1 161 469 645,31грн (т.1 а.с.74-163).

Надіслання вказаних актів та розрахунків до них підтверджується супровідними листами з описами вкладення до них та відповідний факт не оспорювався відповідачем у справі (т.1 а.с.37-73).

Такі акти, як вказував позивач, складені у зв`язку з виникненням негативного місячного небалансу у січні-грудні 2017 року та коргуванням розміру наданих послуг з балансування за 2016-2017 рік. При цьому, як зазначив позивач, корегування розміру відповідних послуг балансування пов`язано з тим, що про факт виникнення небалансу у попередні період він дізнався лише у квітні 2017 року, після змін, внесених до Кодексу.

Розрахунок послуг з балансування, як з`ясовано під час розгляду справи позивач здійснив на підставі звітів по точках входу/виходу операторів газорозподільних систем (т.1 а.с.164-170), звітів про надані послуги з транспортування (т.1 а.с.171-185), звітів ПАТ «Київоблгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках (т.1 а.с.186-197), реєстру обсягів газу, використаних споживачами по договорах з НАК з мереж ПАТ «Київоблгаз» за 2016 рік (т.1 а.с.198-212), за 2017 рік (т.1 а.с.213-218) та алокацій(звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, послуги транспортування (постачальниками) за ЕТС та звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відбраного з точки виходу ПАТ «Кивоблгаз» (між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) (т.1 а.с.219-244, т.42 а.с.177-178), інформації про надходження на точках виходу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу, віднесених на оператора газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2016-2017 роки (т.1 а.с.245-250, т.2 а.с.1-16).

Також судом встановлено, що відповідачем відповідно до спільних протокольних рішень здійснювались розрахунки за послуги балансування, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату таких послуг відповідачем за рахунок субвенцій з бюджету (т.2 а.с.156-181, т.25 а.с.107-249, т.26 а.с.1-180). При цьому, у призначенні відповідних платіжних доручень є посилання лише на відповідну постанову уряду, спільні протокольні рішення та договір транспортування № від 17.12.2015, вимогу щодо оплати послуг за яким заявлені у даній справі; періоду, за який відповідні послуги, що за твердженням позивача надані, оплачувались, не зазначено.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку позовних вимог, доданого до позовної заяви, а також до заяви про збільшення розміру позовних вимог, такі оплати зараховані за послуги з балансування за відповідним договором, у т.ч. за актами корегування.

Позивач стверджує, що відповідачем не здійснено розрахунки за послуги балансування з урахуванням корегування за відповідні періоди на суму 740 252 080,43грн. При цьому, не зважаючи на подання разом із заявою про збільшення позовних вимог розрахунку, у якому відображені оплати на підставі спільних протокольних рішень у період з 24.05.2018 по 31.10.2018, на підтвердження яких відповідач надавав докази, позивач після не прийняття судом заяви про збільшення позовних вимог на суму послуг з балансування за період січень-червень 2018 року у розмірі 690 348 202,41грн заяв про зменшення позовних вимог не подавав, а продовжував підтримувати позов у повному обсязі.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити відповідні послуги з балансування за односторонніми актами позивача, у т.ч. корегуючими, та застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством на умовами договору за порушення відповідних зобов`язань.

Заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень відповідних норм, відповідач, який взяв на себе обов`язки оплачувати послуги з балансування і має виконувати відповідні зобов`язання у встановлений договором строк.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» (норми якого є спеціальними) визначено, що правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками; такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи; такі правила мають бути засновані на ринкових принципах; такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

В силу ч.2 відповідної норми, розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

При цьому, оператором газотранспортної системи, в силу п.19 ч.1 ст. 1 Закону, є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 затверджено Кодекс газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС), який є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Як визначено п.3 Кодексу ГТС, його дія поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Як визначено п.5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС, балансування це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Зазначеним пунктом встановлено, що: фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу; комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Поряд з цим, відповідним пунктом також дано визначення, що алокація - це підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Пунктом 3 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Згідно з п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси; оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Небалансом, відповідно до п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Негативним небалансом, як визначено п.3 глави ХIV є перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу.

Відповідно до п.п. 4,7 глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції, чинній на момент здійснення балансування) у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць; місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування (до 01.07.2017), за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу (після 01.07.2017).

Отже, з положень Кодексу ГТС вбачається, що місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів (тобто алокацій обсягів природного газу як для точок входу, так і алокацій обсягів природного газу для точок виходу).

Враховуючи положення Кодексу ГТС та умови укладеного між позивачем та відповідачем договору, для наявності підстав для оплати виставленого оператором рахунку вартості послуг балансування законодавчо передбачено сукупність обставин у наступній послідовності: 1)виникнення негативного місячного небалансу; 2) неврегулювання замовником послуг транспортування самостійно небалансу в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим місяцем; 3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

Відповідний висновок щодо застосування вказаних норм викладений у постановах Верховного Суду України від 18.06.2019 №922/1580/18, від 17.07.2019 №906/408/18.

Як визначено п.п 1,2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць; місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Виходячи з вищевказаного та враховуючи п.9.4 договору, позивач як оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, має надати відповідачу односторонній акт про надання послуг балансування.

Однак, у даній справі встановлено, що позивачем відповідачу направлено корегуючи акти за січень-лютий, травень-грудень 2016 року у травні-червні 2017 року та за січень-лютий та квітень 2017 року у травні-червні 2017 року. При цьому, у січні, лютому та квітні 2017 року направлено як акти за такі місяці щодо послуг балансування так і корегуючи акти у травні-червні 2017 року.

Отже, фактично позивач АТ «Укртарнсгаз» без наявності на те правових підстав здійснило перерахунок послуг балансування попередніх місяців (за актами, складеними до 28.04.2017), за якими позивачем вже складено акти надання послуг балансування за відповідні періоди. При цьому, спір щодо оплати послуг балансування за частину відповідних місяців вже розглянуто судом, яким встановлено розмір, на який у відповідних періодах надано послуги балансування позивачем.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 21.03.2017, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017, у справі №911/2624/16 за позовом ПАТ «Укртрансгаз» до ПАТ «Київоблгаз» про стягнення 113 057 466,07грн провадження у справі в частині вимог про стягнення 126 372570,07грн припинено, а в іншій частині позову відмовлено (т.2 а.с.62-73).

У відповідній справі позивач заявляв вимоги щодо стягнення боргу за послуги балансування, надані за договором № від 17.12.2015 (за яким заявлені вимоги і у справі №911/1159/18) за лютий, травень-липень 2016 року. У відповідній справі встановлено обсяги наданих послуг балансування та з`ясовано, що такі послуги оплачені на підставі спільних протокольних рішень.

Враховуючи тотожний склад сторін та набрання таким рішенням законної сили, встановлені цим рішенням обставини, є преюдиційними для даної справи.

Так, в силу ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пояснюючи необхідність проведення корегування обсягу послуг балансування за відповідні місяці, вимоги щодо оплати послуг за які вже розглядались судом, а також інші місяці, за якими вже були складені односторонні акти балансування, позивач зазначав про недостовірність даних, наданих відповідачем, про що він дізнався після внесення змін до Кодексу ГТС та отримання доступу до даних.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Так, п. 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції, чинній до 28.04.2017, визначав, що у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані в пункті 6 цієї глави; алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу.

В свою чергу п.1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, визначено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Отже, з 28.04.2017 обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи покладено на АТ "Укртрансгаз", як оператора газотранспортної системи.

Водночас зі змісту Кодексу ГТС в редакції, чинній з 28.04.2017, вбачається, що у вказаному нормативно-правовому акту відсутня вказівка про надання йому зворотної дії в часі, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 5 ЦК України (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/1580/18).

При цьому здійснення алокації позивачем за попередні газові місяці в період, коли він не мав правових підстав для її здійснення в силу закону, є діями, що безпідставно збільшують відповідальність відповідача.

Таким чином, є недопустимим надання зворотної сили положенням Кодексу ГТС, які набрали чинності з 28.04.2017 та визначають обов`язок позивача по здійсненню алокацій. Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у позивача правових підстав для здійснення коригування розміру небалансу відповідача по актам, які були складені до 28.04.2017, та по яким вже здійснено балансування оператором ГТС (коригуючи акти за січень-лютий 2016 року, травень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року; т.1 а.с.74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 116, 119, 125, 137) та вимагання оплати послуг балансування за результатами корегування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач також при розрахунку послуг балансування застосовує коефіцієнт 1,2, посилаючись на п.9.1 договору, та вказуючи, що розмір небалансу у відповідні періоди був більше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

При цьому, відповідач оспорює твердження позивача по те, що небаланс у спірні місяці був більше 5%, окрім жовтня 2017 року, та вказував на безпідставність застосування коефіцієнту 1,2 при розрахунку послуг балансування.

Колегія суддів погоджується з доводом відповідача щодо безпідставного застосування коефіцієнту 1,2 при розрахунку послуг балансування з наступних підстав.

Аналіз положень законодавства у сфері газопостачання дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації за визначеною в пункті 9.2 договору формулою, яка підлягає застосуванню при визначенні вартості послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №916/1807/16, від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18, від 27.03.2019 у справі №906/110/18 та від 09.04.2019 у справі №903/394/18).

Дослідивши наявні в матеріалах алокації, акти надання послуг балансування газу та методику їх розрахунку, колегією суддів встановлено, що розмір небалансу відповідача, з урахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, складає менше 5% від обсягу природного газу за спірні місяці (крім жовтня 2017 року, де такий обсяг був більше 5% та без врахування актів корегування), який було відібрано з газотранспортної системи, у зв`язку з чим, в силу пункту 9.2 договору № від 17.12.2015, слід застосовувати коефіцієнт компенсації 1.

Таким чином, оператором позивачем у відповідних актах неправильно розраховано вартість послуг балансування із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що третя особа - НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних підзаконних нормативних актів, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії та теплопостачальним підприємствам, і це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом останнього (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 №926/680/17, 21.03.2018 №911/656/17, від 04.08.2018 №922/4187/17).

Також, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2016 №740-р "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" на НАК "Нафтогаз України" покладено обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17 та від 04.08.2018 у справі №922/4187/17).

Водночас з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору підприємствами теплокомуненергетики із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з Компанією обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання Компанією своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача Компанією номінацій є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17 та від 05.03.2019 у справі №923/351/18).

Проте, як вбачається з пояснень самої третьої особи (НАК "Нафтогаз України") видача нею таких номінацій не здійснювалась у зв`язку з існуванням у третіх осіб (КПП «Теплоенергопостач», ОСББ «Брест-Литовське», КП КОР «Тетіївтепломережа, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», КП «Києво-Святошинська тепломережа» КОР, КП КОР «Бородянкатепловодопостачання», КП «Калинівське ДПС», КП «Васильківтепломережа», КЖЕП Глевахівської селищної ради, ТОВ «Укропт «Мастеренерго», ДП «ДКВС України №132», ДП «ДКВС України (85)», ДП «ДКВС України (119)», КП «Благоустрій Крюківщини», КП «Борщагівка», ТВК «Троянда», ТОВ «ЖЕО «Софія Київська», КПТМ «Яготинтепломережа», КП «ВУЖКГ-1», ОСББ «Білицька Перлина», ОСББ «Капітанівка», ОСББ «Новий світ м.Боярка», ОСББ «Яблуневий-4», Ставищенське ЖКП, СТОВ «Бучанське», ТОВ «Дмитрівка Комунсервіс», КП «УЖКГ») боргу за спожитий природний газ, у зв`язку з чим таким особам не видані номінації. На підтвердження відносин з такими третіми особами щодо поставки газу, невчасності розрахунків за нього НАК «Нафтогаз України» надані відповідні документи (т.3 а.с.42-250; т.4; т.5 а.с.1-202; т.6 а.с.20-250; т.т.7-13; т.14 а.с.9-250; т.т.15-20; т.22 а.с.9-250; т.т.23-24; т.35 а.с.1-85).

При цьому, судом долучені до справи, однак, не прийняті як належні докази існування боргу у споживачів НАК «Нафтогаз України» (т.34 а.с.168-269; т.35-38, т.39 а.с.1-122), що стосувались заявлених позивачем у заяві про збільшення вимог про стягнення боргу за послуги балансування у 2018 році, оскільки така заява в частині боргу за період січень червень 2018 року у розмірі 690 348 202,41грн, а також нарахованих на відповідний борг пені у розмірі 116880107,64грн, процентів у розмірі 12125417,13грн, втрат від інфляції у розмірі 25242056,48грн не прийнята судом до розгляду. Отже, відповідні вимоги позивача щодо яких надано пояснення та докази не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відносини третіх осіб з НАК «Нафтогаз України» щодо причин не видачі номінацій у даній справі не розглядались, оскільки суду не передано на розгляд спір таких осіб щодо відповідних питань.

Також третя особа НАК «Нафтогаз України» у поясненні по суті позову вказувала, що між нею та КЗ «ІЦМЛ» були відсутні договірні відносини у січні та лютому 2016 року.

Між тим, відповідні відносини таких третіх осіб і даній справі не розглядаються і не досліджуються, оскільки не мають значення для правильного вирішення спору.

Так, колегія суддів вже визнала безпідставним проведення корегування послуг балансування за січень-лютий 2016 року, яке проведено 29.05.2017 - після направлення відповідачу актів балансування за відповідні періоди, тобто майже через півтора роки з того часу, коли відповідні акти мали бути направлені відповідачу (наведена правова позиція відповідає викладеній у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/351/18).

Також суд вважає безпідставним нарахування 3% річних, втрат від інфляції та пені на борг за послуги балансування, який погашений на підставі спільних протокольних рішень за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Так, одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз". Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Аналіз змісту Порядку №20 вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №904/1858/16, від 18.04.2018 у справі №906/790/16 та від 22.05.2018 у справі №926/2733/16).

Таким чином, суд зазначає, що підписанням спільних протокольних рішень в 2016/2017 роках сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №3, і оплата за послуги балансування у спірному періоді проведена відповідачем у т.ч. за рахунок коштів, виділених у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком №20 та постановою КМУ №256 від 04.03.2002 (яка хоча і втратила чинність на даний час, проте була чинною під час проведення розрахунків).

Позивачем проведено зарахування відповідних сум в оплату послуг балансування, розмір яких, зокрема, збільшено за рахунок проведення корегування, підстав для здійснення якого у відповідача не було.

Як встановлено судом, під час розгляду даної справи рішенням Господарського суду Київської області від 21.03.2017 у справі №911/2624/16, яке набрало законно сили, припинено провадження у справі в частині вимог, з огляду на те, що вартість послуг з балансування за лютий, травень, червень, липень 2016 року погашена відповідачем шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень, в загальному розмірі 246 155 130,93грн.

Судом також встановлено, що за період з 31.01.2018 по 31.05.2018 на виконання постанови КМУ №256 від 04.03.2002 здійснена оплата послуг з балансування, наданих позивачем за договором № від 17.12.2015, на суму 832 327 229,32грн.

Таким чином, підписанням спільних протокольних рішень в 2017 році сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору №3, і оплата за послуги балансування у спірні періоди проведена відповідачем за рахунок коштів, виділених у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком №20 та Постановою №256.

Враховуючи недоведеність позивачем підстав для здійснення коригування вартості вже наданих послуг балансування, а також понесення ним у зв`язку з цим реальних витрат, як того вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України "Про ринок природного газу", невірного застосування коефіцієнту при розрахунку, що суттєво збільшило обсяг зобов`язань відповідача, проведенням розрахунків за відповідні послуги на підставі спільних протокольних рішень, які безпідставно враховані як оплата за корегуючими актами, що складені неправомірно, встановлений нормативними актами обов`язок видати номінації у третьої особи, безпідставне нарахування пені, процентів та втрат від інфляції на борг, погашений на підставі спільних протокольних рішень, колегія суддів, приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Окрім того, п.4 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється, зокрема, за умови наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період.

Порядок набуття підтверджених обсягів природного газу (лімітів) встановлюється відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем фактичний розподіл природного газу, належного споживачу (його постачальнику), здійснюється Оператором ГРМ в загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

В силу п.4 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС; у разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений оператором ГТС на небаланс оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати оператору ГРМ його вартість, що розраховується за формулою В = (Vф-Vп) х Ц х. При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Отже, Кодекс ГТС визначає обов`язок постачальника природного газу за підсумками місяця врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу споживача шляхом запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, і лише у разі якщо після запроваджених заходів залишиться неврегульований небаланс споживача, оператор ГТС вправі віднести цей небаланс на оператора ГРМ.

Оператор ГТС не вправі відносити на небаланс оператора ГРМ неврегульовані небаланси споживача без вжиття його постачальником заходів, передбачених Кодексом ГТС, для врегулювання небалансів .

Та обставина, що у спірному періоді НАК «Нафтогаз України» (чи будь-який інший ліцензований постачальник) не визнає себе постачальником природного газу для виробників теплової енергії, не є достатньою підставою для віднесення спірних негативних місячних небалансів на Оператора ГРМ, оскільки Кодекс газорозподільних систем вимагає насамперед здійснити їх врегулювання між такими суб`єктами ринку природного газу як постачальник природного газу та споживач природного газу в порядку, передбаченому саме Кодексом ГТС.

При цьому, у даній справі, треті особи в судовому засіданні посилались на ту обставину, що позивач надав їм послуги з транспортування природного газу, які частиною третіх осіб оплачені. Треті особи, які надали пояснення по суті заявлених вимог, визнали, що спожили природний газ у спірному періоді, а відповідач не заперечував, що розподілив обсяг природного газу.

При цьому, позивач у справі не довів на яких правових підставах він надав послугу транспортування спірних обсягів природного газу виробникам теплової енергії, які не були виділені їм, як він стверджує, до постачання будь-яким постачальником, в тому числі, НАК «Нафтогаз України». У будь-якому випадку, природний газ має власника та постачальника, тому заперечуючи статус Компанії в якості останнього, Оператор ГТС не довів, природний газ якого власника (постачальника) він фізично протранспортував до газорозподільної системи, експлуатацію якої забезпечує Оператор ГРМ.

Окрім того, п.1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Оператор ГРМ має право в установленому законодавством порядку припинити/обмежити розподіл природного газу на об`єкт споживача, з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу у випадку відсутності підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику на відповідний розрахунковий період (в спірних правовідносинах - місяць).

Однак припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача у випадку відсутності підтвердженого обсягу природного газу на відповідний газовий місяць здійснюється з дотриманням порядку, визначеного у Розділі Х "Припинення, обмеження та відновлення транспортування природного газу" Кодексу ГТС, оскільки послуга розподілу природного газу, яку надає Оператор ГРМ, є похідною від послуги транспортування, яку надає Оператор ГТС.

Пунктом 1 глави І розділу Х Кодексу ГТС передбачено, що Оператор ГТС має право припинити транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадку відсутності номінації на точці виходу.

Відповідно до пункту 5 розділу Х Кодексу ГТС повідомлення про припинення транспортування природного газу Оператору ГТС надає замовник послуг транспортування (постачальник), у якому зобов`язаний визначити, зокрема: точку виходу, якої стосується повідомлення; дату припинення транспортування природного газу оператором газотранспортної системи до точки виходу, в якій споживач одержує природний газ, але не раніше строку, визначеного Правилами постачання природного газу; підставу припинення транспортування/постачання природного газу.

В силу п.7 7 розділу Х Кодексу ГТС у разі виникнення випадку, зазначеного в пункті 1 цієї глави, оператор газотранспортної системи надсилає операторам газорозподільної системи, на території ліцензійної діяльності якого знаходяться споживачі відповідного замовника послуг транспортування та/або послуг балансування, повідомлення про припинення подачі природного газу відповідним споживачам.

У даній справі не встановлено на підставі наданих доказів, що позивач надсилав відповідачу повідомлення про припинення розподілу (постачання) природного газу у спірному періоді для виробників теплової енергії, а відповідач, всупереч цьому, здійснював фактичний розподіл природного газу таким споживачам.

З огляду не недотримання порядку врегулювання негативного місячного небалансу за спірний період вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на балансування у розмірах, заявлених позивачем, є необґрунтованими.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №906/408/18.

Згідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, не підлягають задоволенню як позовні вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення заборгованості за послуги балансування у розмірі 740252080,43грн, так і похідні вимоги про стягнення пені у розмірі 146007832,09грн, 3% річних у розмірі 29 942 449,47грн (нараховані по 14.11.2018), втрат від інфляції до 91705887,27грн (нараховані по жовтень 2018 року).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати на оплату позову судовим збором, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, підлягає покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 21; ідентифікаційний код 30019801) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178; ідентифікаційний код 20578072), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720); відповідача Комунального некомерційного підприємства Ірпінська центральна міська лікарня Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 38; ідентифікаційний код 26191575), Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (08631, Київська обл., Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 18-А; ідентифікаційний код 33018727), Комунального підприємства Васильківтепломережа (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 60-А; ідентифікаційний код 31916457), Комунального підприємства Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Громадський сервіс Калинівської селищної ради (07443, Київська обл., Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чернігівська,20; ідентифікаційний код 41370404), Комунального підприємства Бородянської селищної ради Бородянкатепловодопостачання (07801, Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 1А; ідентифікаційний код 33710516), Комунального підприємства Києво-Святошинська тепломережа (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Незалежності, 9; ідентифікаційний код 23576122), Комунального підприємства Київської обласної ради Переяслав-Хмельницьктепломережа (08400, Київська обл., м. вул. Івана Мазепи, 33; ідентифікаційний код 20598264), Комунального підприємства Тетіївтепломережа Тетіївської міської ради (09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 19А; ідентифікаційний код 24879282), Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових Будівельників, 8; ідентифікаційний код 31476318), Комунально-побутового підприємства Теплоенергопостач Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, 9; ідентифікаційний код 32973584), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Брест-Литовське (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Печерська, 2,4,6; ідентифікаційний код 38943230), Товариства з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго (21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 51; ідентифікаційний код 33482826), Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №132 (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Залізнична, 1; ідентифікаційний код 08680224), Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №85 (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Мирна, 3; ідентифікаційний код 08680187), Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №119 (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, 1; ідентифікаційний код 08680201), Комунального підприємства Благоустрій Крюківщини Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, 10; ідентифікаційний код 37606213), Комунального підприємства Борщагівка (08130, Київська обл., с.Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, 19; ідентифікаційний код 32393133), Товариства власників квартир Троянда (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вокзальна, 11, ідентифікаційний код 25655883), Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційна організація Софія Київська (Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Горького, 5-В; ідентифікаційний код 39018680), Комунального підприємства теплових мереж Яготинтепломережа 07700, Київська обл., Яготинський р-н, м. Яготин, вул. 1-го Травня, 1; ідентифікаційний код 24223294), Комунального підприємства Виробниче управління житлово-комунального господарства-1 (09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Л. Українки, 20-А; ідентифікаційний код 35088890), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Білицька Перлина 08298, Київська обл., м.Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 2/2; ідентифікаційний код 37696553), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Капітанівка (08112, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вул. Соснова, 1-А; ідентифікаційний код 36449137), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Новий світ Міста Боярка (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Пушкіна, 1; ідентифікаційний код 36964601), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Яблуневий-4 (08320, Київська обл., Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Яблунева, 4; ідентифікаційний код 36953933), Ставищенського житлово-комунального підприємства (09400, Київська обл., смт Ставище, вул. Цимбала Сергія, 48 а; ідентифікаційний код 03346704), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Бучанське (08105, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Радгоспна, 3; ідентифікаційний код 30796323), Товариства з обмеженою відповідальністю Дмитрівка Комунсервіс (08112, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Дмитрівка, вул. Садова, будинок 2; ідентифікаційний код 35519449).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.02.2020

Головуючий суддя А.Р. Ейвазова

Суддя Ю.В.Подоляк

Суддя А.Ф.Черногуз