РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2020Справа № 910/17339/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/17339/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі"

про стягнення 125 124,10 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Акордбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" про стягнення 125124,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №СКК-110918/002-68 про надання банківської гарантії від 11.08.2018, внаслідок чого у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту (гарантії) у сумі 113 185,62 грн та прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом (гарантією) за період з 11.02.2019 по 31.05.2019 у сумі 11 938,48 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.12.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 34, кім. 413.

Відповідач ухвалу суду від 13.12.2019 про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 18.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, залученого до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на день розгляду справи від позивача не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не отримано від відповідача відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Акордбанк" (за договором - Банк-Гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл Нафтохімія», яке згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змінило найменування на ТОВ "Крейн Енерджі" (за договором - Принципал) було укладено Договір №СКК-110918/002-68 про надання банківської гарантії, відповідно до якого Банк надає Гарантію з метою забезпечення виконання Принципалом умов договору на закупівлю: ДК 021:2015 - 09120000-6 Газове паливо (газ для автомобілів пропан і бутан скраплені (СПБТ) через мережу АЗК) для потреб Вінницької, Кіровоградської, Рівненської Черкаської, Дніпропетровської, Тернопільської дирекцій ПАТ «Укрпошта», загальною вартістю 2 263 712,40 грн., перед ПАТ «Укрпошта» (за договором - Бенефіціар) своїх обов`язків, пов`язаних з виконанням умов основного зобов`язання. Гарантія є безумовною та безвідкличною (п. 1.1., 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1., 2.2. договору, сума гарантії становить 113 185,62 грн. Строк дії гарантії - з 11 вересня 2018 року по 31 липня 2019 року включно.

Умовами п. 2.4. договору визначено, що гарантія надається шляхом передачі Банком-Гарантом Принципалу Гарантійного листа, в якому викладені істотні умови Гарантії, після належного оформлення забезпечення виконання Принципалом зобов`язань за цим договором. Факт передачі Банком-Гарантом Принципалу Гарантійного листа засвідчується підписом уповноваженої особи Принципала на копії Гарантійного листа та відбитком його печатки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу банківську гарантію з метою забезпечення виконання останнім умов договору на закупівлю: ДК 021:2015 - 09120000-6 Газове паливо (газ для автомобілів пропан і бутан скраплені (СПБТ) через мережу АЗК) для потреб Вінницької, Кіровоградської, Рівненської Черкаської, Дніпропетровської, Тернопільської дирекцій ПАТ «Укрпошта», загальною вартістю 2 263 712,40 грн., перед ПАТ «Укрпошта» у вигляді Гарантійного листа вих. № 68/2018-904 від 11.09.2018 - Гарантія виконання зобов`язань №СКК-110918/002-68.

Відповідно до п. 3.2. договору при настанні гарантійного випадку у строк, розмірі та в порядку, передбаченими гарантією, Банк-Гарант здійснює виплату по Гарантії Бенефіціару після подання останнім вимоги та документів, що підтверджують настання такого Гарантійного випадку, зазначеного в цьому договорі та/або Гарантійному листі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за Основним зобов`язанням з відпуску товару, ПАТ "Укрпошта" звернулось до Банку з вимогою від 28.01.2019 року за № 421-1329 про сплату коштів по Гарантії в сумі 113185,62 грн. та надало докази порушення ТОВ «Техойл Нафтохімія» обов`язків перед Бенефіціаром за Основновним зобов`язанням.

07 лютого 2019 року Банком, як Гарантом, відповідно до умов пункту 3.2. Договору гарантії було сплачено на рахунок Бенефіціара Гарантійний платіж, що підтверджується платіжним дорученням № 421-1329 від 07.02.2019 на суму 113 185,62 грн.

Відповідно до пункту 5.4 розділу 5 Договору гарантії у випадку здійснення Банком-Гарантом Гарантійного платеж за Гарантією Принципал зобов`язаний відшкодувати Банку-Гаранту суму Гарантійного платежу та/або прострочене кредитної заборгованості відповідно до умов цього Договору.

07.02.2019 позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих. № 01-06-06/241 від 07.02.2019, яким повідомив останнього про необхідність сплати протягом одного робочого дня коштів у розмірі 113 185,62 грн., у зв`язку з виконанням Банком умов Гарантії та сплати коштів у вказаному розмірі на користь Бенефіціара. Відповідач вказаний лист отримав 17.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого долучена до матеріалів справи.

Проте, відповідач взяті на себе за Договором гарантії зобов`язання не виконав та кошти у розмірі 113 185,62 грн. не порахував.

Як встановлено п. 3.5. Договору гарантії, у разі невідшкодування Принципалом Гарантійного платежу Банку-Гаранту, передбаченого п.3.3. Договору гарантії, Банк-Гарант визнає заборгованість Принципала як прострочений кредит та нараховує проценти з розрахунку 35% (тридцять п`ять) процентів річних.

Згідно з п. 3.6. Договору гарантії, визнання Банком-Гарантом кредитної заборгованості згідно п.3.5. Договору гарантії простроченою здійснюється на підставі цього Договору без отримання будь-яких додаткових запитів (заяв, платіжних доручень, додаткових договорів тощо) Принципала.

Відповідно до п. 3.7. Договору гарантії, проценти, передбачені в п 3.5. цього Договору, нараховуються починаючи з дати визнання Банком - Гарантом гарантійного платежу простроченою кредитною заборгованістю Принципала перед Банком-Гарантом до дати повного погашення цієї заборгованості. Для розрахунку процентів використовується метод факт/факт (фактична кількість днів у місяці та році). Нарахування процентів здійснюється у гривні.

Отже, позивачем здійснено нарахування відповідачу процентів за користування кредитом (гарантією) за період з 11.02.2019 по 31.05.2019 у сумі 11 938,48 грн.

Відповідно до пунтку 6.1 розділу 6 Договору гарантії у разі настання Гарантійного випадку та виконання Банком Гарантом своїх гарантійних зобов`язань, останній має право на зворотну вимогу (регрес) до Принципала та відповідь до пунтку 6.5 у випадку невідшкодування Принципалом суми Гарантійного платежу та/або простроченої кредити заборгованості у строки, передбачені Договором, Банк - Гарант має право стягнути заборгованість за вказаними платежами.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов`язання та не відшкодував позивачу суму сплаченої банківської гарантії, останній звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості по кредиту (гарантії) у сумі 113 185,62 грн та заборгованості по процентам, нарахованим за користування кредитом (гарантією) за період з 11.02.2019 по 31.05.2019 у сумі 11 938,48 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з положеннями ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За змістом ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

На підставі договору позивач видав банківську гарантію № СКК-110918/002-68 від 11.09.2018 забезпечення виконання зобов`язань за Договором на закупівлю: ДК 021:2015 - 09120000-6 Газове паливо (газ для автомобілів пропан і бутан скраплені (СПБТ) через мережу АЗК) для потреб Вінницької, Кіровоградської, Рівненської Черкаської, Дніпропетровської, Тернопільської дирекцій ПАТ «Укрпошта», загальною вартістю 2 263 712,40 грн.

Відповідно до Гарантії, гарант безумовно та безвідклично зобов`язується заплатити бенефіціару суму у розмірі, що не перевищує 113 185,62 грн. після одержання першої письмової вимоги від бенефіціара, що містить твердження про те, що принципал не виконав або неналежно виконав свої зобов`язання за договором. Строк розгляду письмової вимоги бенефіціара та виплати гарантійного платежу гарантом не повинен перевищувати 5 робочих днів з моменту одержання зазначено вимоги.

Крім того, умовами гарантії було передбачено, що такі письмові вимоги бенефіціара повинні бути надіслані гаранту не пізніше 31.07.2019.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов Гарантії та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Як вбачається з матеріалів справи, бенефіціар повідомив гаранта про те, що принципал у строк не виконав свої зобов`язання за Договором поставки № 110918-02/197Пс від 12.09.2018, предметом якого було визначено поставку Газового палива (газ для автомобілів пропан і бутан скраплені (СПБТ) через мережу АЗК) для потреб Вінницької, Кіровоградської, Рівненської Черкаської, Дніпропетровської, Тернопільської дирекцій ПАТ «Укрпошта»

На вимогу бенефіціара гарант 07.02.2019 здійснив виплату банківської гарантії в розмірі 113 185,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 421-1329 від 07.02.2019.

Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (ч. 1 ст. 569 ЦК України).

Гарант листом № 01-06-06/241 від 07.02.2019 звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобов`язань за Договором №СКК-110918/002-68 про надання банківської гарантії від 11.08.2018, в якій зазначив про необхідність сплатити протягом одного банківського дня з дати отримання цієї вимоги Гаранту суму заборгованості в розмірі 113 185,62 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також оскільки доказів сплати відповідачем спірної суми, матеріали справи не містять, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 113 185,62 грн. фактично сплачених за Гарантією, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи умови пунктів 3.5., 3.6. укладеного між сторонами Договору №СКК-110918/002-68 про надання банківської гарантії від 11.08.2018, з відповідача також підлягають стягненню проценти за користування кредитом (гарантією) за період з 11.02.2019 по 31.05.2019 у сумі 11 938,48 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не спростував належними доказами позицію позивача, заперечень щодо наведеного розрахунку процентів суду не надав.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" (01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 34, кім. 413; ідентифікаційний код 41829696) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Акордбанк» (04136, м. Київ, вул. Стеценко, 6; ідентифікаційні код 35960913) заборгованість по кредиту (гарантії) у сумі 113 185 грн. 62 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом (гарантією) за період з 11.02.2019 по 31.05.2019 у сумі 11 938 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 07.02.2020.

Суддя А.І. Привалов