ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4760/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ", м. Кам`янське Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі", 51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168,

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за порушення умов договору №646/18-21 від 01.11.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення на загальну суму 25 038 790, 05 грн.

Представники:

від позивача: Ковальов С.М. - представник АТ "ДНІПРОАЗОТ"

від відповідача: Стребіж А.О. - представник Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі"

від позивача: Нікуліна К.О. - представник АТ "ДНІПРОАЗОТ"

СУТЬ СПОРУ:

17.10.2019 Акціонерне товариство "ДНІПРОАЗОТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (далі - відповідача) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за порушення умов договору №646/18-21 від 01.11.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення на загальну суму 25 038 790, 05 грн.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Як вбачається з інформації, оприлюдненої на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, 22.08.2018 опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №904/1334/18 про банкрутство Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ідентифікаційний код юридичної особи 03342573).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за порушення умов договору №646/18-21 від 01.11.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення на загальну суму 25 038 790, 05 грн. передано для розгляду в межах справи №904/1334/18 про банкрутство Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ідентифікаційний код юридичної особи 03342573).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №904/1334/18 про банкрутство Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ідентифікаційний код юридичної особи 03342573) та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 21.11.2019 о 12:20год.

12.11.2019р. до господарського суду Дніпропетровської області від Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" надійшов відзив №00.01.1842 від 07.11.2019р. на позовну заяву про стягнення боргу і штрафних санкцій (з додатками), в якому відповідач просить:

1. Закрити провадження щодо суми фактично сплаченої відповідачем заборгованості на суму 1 483 563,53 грн.;

2. Зменшити до 10% від нарахованих, розмір пені;

3. Відстрочити виконання судового рішення на 1 (один) рік, з моменту набрання рішенням законної сили.

Вищезазначений відзив відповідач обґрунтував наступним.

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Тепломережі" перебуває у процедурі банкрутства. Станом на 01.10.2019, згідно статистичної та податкової звітності має збитки в розмірі 110 659,2 тис.грн., кредиторську заборгованість в розмірі 2 098 401тис. грн., у тому числі заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 173 071 тис.грн. Саме ці обставини, на думку відповідача, свідчать про тяжкий фінансово-економічний стан, що підтверджується копією балансу, звіту про фінансові результати. Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Тепломережі" є основним теплопостачаючим підприємством міста Кам`янського, а отже має стратегічне значення для міста, покладання на нього неспіврозмірних штрафів тільки погіршить і так тяжке фінансове положення, що може призвести до зриву опалювального сезону 2019-2020, тому відповідач вважає, що це є виключною обставиною для зменшення нарахованої пені.

Відповідач зазначив, що блокування рахунків підприємства не приведе до погашення заборгованості перед позивачем, оскільки підприємство має заборгованість перед іншими кредиторами, а також велику заборгованість із заробітної плати, що хронологічно передують встановленій рішенням по справі №904/4760/19, і в першу чергу органами ДВС буде погашатися саме вона. Відтак підприємство потребує відстрочення виконання рішення по справі №904/4760/19 для того, щоб знайти джерела і засоби по здійсненню розрахунків за ним. Підприємство наразі знаходиться у стані банкрутства і на нього, відповідно, рішення виконкому Кам`янської міської ради №319 від 24.1019, покладено обов`язок по проведенню опалювального сезону 2019-2020 у місті Кам`янському.

20.11.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №016/76/н-1 від 18.11.2019р. (з додатками), в якій позивач просить суд:

1. Долучити дану відповідь на відзив до матеріалів справи№904/4760/19;

2. Закрити провадження в частині стягнення заборгованості за договором №646/18-21 від 01.11.2018р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення в сумі 1 508 386,15 грн.;

3. Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" () на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" () заборгованість та штрафні санкції за порушення зобов`язань за договором №646/18-21 від 01.11.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення в сумі 23 530 403,90 грн., а саме:

- 18 879 289,67 грн. заборгованості за договором;

- 3 827 944,11 грн. пені за порушення відповідачем строку оплати за договором згідно п.4.14 договору;

- 345 262,61 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості;

- 477 907,51 грн. інфляційного збільшення суми заборгованості;

4. Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" () на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" () витрати по сплаті судового збору у розмірі 375 581,85 грн.;

5. В задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми пені до 10% відмовити;

6. В задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення на 1 рік - відмовити.

21.11.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виписки з картки-рахунку за договором №646/18-21 від 01.11.18р., з якої вбачається часткова сплата заборгованості на суму 31 305,76 грн.

У підготовчому засіданні 21.11.2019 представник відповідача повідомив, що ним вживаються заходи для погашення заборгованості, докази чого будуть подані у наступне судове засідання.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 відкладено підготовче засідання на 16.12.2019, зобов`язано відповідача надати для долучення до матеріалів справи докази часткової оплати заборгованості перед позивачем.

16.12.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виписки з картки-рахунку за договором №646/18-21 від 01.11.18р., щодо часткової сплати заборгованості на суму 2 100 000,00 грн.

16.12.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить:

1. Долучити дану заяву до матеріалів справи№904/4760/19;

2. Закрити провадження в частині стягнення заборгованості за договором №646/18-21 від 01.11.2018р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення в сумі 2 100 000,00 грн.;

3. Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" () на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" () заборгованість та штрафні санкції за порушення зобов`язань за договором №646/18-21 від 01.11.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення в сумі 21 430 403,90 грн., а саме:

- 16 779 289,67 грн. заборгованості за договором;

- 3 827 944,11 грн. пені за порушення відповідачем строку оплати за договором згідно п.4.14 договору;

- 345 262,61 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості;

- 477 907,51 грн. інфляційного збільшення суми заборгованості;

4. Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" () на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" () витрати по сплаті судового збору у розмірі 375 581,85 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.12.2019.

17.12.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" надійшла заява про зменшення позовних вимог№016/76/н-2 від 12.12.2019 (з додатками), яка тотожна заяві про зменшення позовних вимог поданій позивачем до суду 16.12.2019.

У судовому засіданні 27.12.2019 оголошено перерву до 23.01.2020.

23.01.2020 до господарського суду Дніпропетровської області надійшов акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.01.2020, відповідно до якого заборгованість Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" перед Акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" складає 16 779 289,67 грн.

Представники позивача у судовому засіданні 23.01.2020 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.01.2020 проти задоволення позову не заперечував, однак, просив закрити провадження щодо суми фактично сплаченої відповідачем заборгованості на суму 2 100 000 грн., зменшити до 10% від нарахованих, розмір пені та відстрочити виконання судового рішення на 1 рік, з моменту набрання рішенням законної сили.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.01.2020 оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 22.08.2018 відкрито провадження у справі № 904/1334/18 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт постачання теплової енергії в гарячій воді для потреб населення, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2018 року між Акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" (теплогенеруюча організація) та Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Тепломережі" (теплопостачальна організація) укладений договір №646/18-21 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для потреб населення (надалі по тексту - договір).

Згідно п. 2.1 договору теплогенеруюча організація зобов`язується постачати теплопостачальній організації теплову енергію в гарячій воді, а теплопостачальна організація зобов`язується приймати її, оплачувати теплогенеруючій організації її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та невід`ємними додатками до нього. Постачання теплової енергії за договором здійснюється відповідно до його умов і може перериватися (припинятися, обмежуватися) у встановлених договором та/або законодавством випадках.

Постачання теплової енергії за договором здійснюється з метою надання теплопостачальною організацією населенню послуг з опалення. Теплопостачальна організація зобов`язується використовувати теплову енергію, прийняту від теплогенеруючої організації, виключно для надання населенню послуг з опалення. Постачання теплової енергії для інших, ніж передбачені цим договором цілей, не є предметом цього договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3 договору при вирішенні питань, що не врегульовані цим договором, сторони керуються Законом України "Про теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005р., "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж" та іншими актами чинного законодавства України.

Кількість фактично поставленої теплопостачальній організації теплової енергії визначається за показниками тепловодолічильників "Ергомера-125", що встановлені у районі теплоелектроцентралі теплогенеруючої організації на лініях прямої і зворотної мережної води на житловий масив "Соцмісто" (м. Кам`янське), згідно умов цього договору. Теплогенеруюча організація надає теплопостачальній організації інформацію щодо параметрів теплової енергії у вигляді роздруківок з приладів обліку за поточний місяць (п. 3.7. договору).

Згідно п. 4.1 договору (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 31.12.2018) вартість теплової енергії в гарячій воді, що постачається теплопостачальній організації для надання населенню послуг з опалення, складає - 1056,36 гривень за 1 Гкал, крім того податок на додану вартість - 211,27 гривень, всього - 1267,63 гривень з ПДВ за 1 Гкал.

Відповідно до п. 4.5 договору на підставі показань тепловодолічильників "Ергомера-125" та наданих теплопостачальною організацією згідно п. 4.4 договору даних, сторони складають та підписують Акт встановлення кількості теплової енергії в гарячій воді, поставленої теплогенеруючою організацією теплопостачальній організації протягом розрахункового періоду, по групах споживачів (далі - "Акт встановлення кількості теплової енергії"). В Акті встановлення кількості теплової енергії сторони фіксують показання тепловодолічильників "Ергомера-125", загальну кількість теплової енергії, поставленої теплопостачальній організації по договору протягом розрахункового місяця, а також заносять до нього надані теплопостачальною організацією дані щодо кількості теплової енергії в гарячій воді, що була використана нею для надання послуг з опалення різним групам споживачів. Акт встановлення кількості теплової енергії складається у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін, підписується уповноваженими представниками обох сторін та скріплюється печатками сторін. Акти встановлення кількості теплової енергії складаються і підписуються сторонами в строк до 3 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

На підставі Акту встановлення кількості теплової енергії сторони до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, складають та підписують Акт про відпуск теплової енергії, в якому зазначається кількість теплової енергії, фактично поставленої теплогенеруючою організацією за цим договором у розрахунковому періоді. Зазначений акт є підставою для здійснення між сторонами розрахунків за поставлену у розрахунковому місяці теплову енергію (п. 4.6. договору).

Згідно п. 4.9 договору остаточний розрахунок за фактично поставлену теплову енергію в гарячій воді здійснюється постачальною організацією до 10-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем. У випадку нездійснення або неналежного здійснення теплопостачальною організацією попередньої оплати (авансового платежу) вартості теплової енергії, теплогенеруюча організація має право обмежити, частково або повністю припинити постачання теплової енергії теплопостачальній організації.

Теплопостачальна організація зобов`язана у встановлені строки здійснювати платежі для оплати вартості поставленої їй теплової енергії з метою недопущення виникнення заборгованості за договором. Якщо сума сплачених теплопостачальною організацією грошових коштів перевищує вартість поставленої їй у розрахунковому місяці теплової енергії, то залишок грошових коштів зараховується теплогенеруючою організацією в якості оплати вартості теплової енергії за попередні розрахункові місяці, у тому числі за іншими договорами, укладеними між теплопостачальною організацією та теплогенеруючою організацією, які залишились неоплаченими чи були частково оплачені. На вимогу будь-якої сторони обидві сторони мають скласти акт звірки взаємних розрахунків (п. 4.10. договору).

Відповідно до п. 4.14 договору у разі порушення теплопостачальною організацією строків здійснення платежу(ів) в якості оплати за поставлену їй теплову енергію чи строку здійснення остаточного розрахунку за поставлену теплову енергію теплопостачальна організація сплачує теплогенеруючій організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми грошових коштів, яка підлягала (підлягає) сплаті, за кожний день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє теплопостачальну організацію від виконання зобов`язань, передбачених цим договором. Нарахування пені за цим пунктом договору не припиняється через 6 (шість) місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У разі несплати теплопостачальною організацією у встановлені договором строки та/або порядку вартості теплової енергії чи сплати її вартості не в повному обсязі та/або з порушенням встановлених договором порядку чи умов, а також у разі перевищення теплопостачальною організацією без згоди теплогенеруючої організації максимального теплового годинного навантаження, встановленого пунктом "а" пункту 3.1. договору, теплогенеруюча організація має право застосувати до теплопостачальної організації будь-яку з наступних оперативно-господарських санкцій (п. 4.15 договору).

Згідно з п. 6.1 договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє по 30.05.2019р. Сплив строку дії договору чи дострокове розірвання договору не звільняє теплопостачальну організацію від обов`язку в повному обсязі оплатити поставлену їй теплову енергію.

Зміни та/або доповнення в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору. Зміни та/або доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін. Зазначені правила не діють у передбачених договором випадках, що допускають зміну його умов стороною в односторонньому порядку (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору межа балансової належності (відповідальності) за стан та обслуговування систем теплопостачання між теплогенеруючою та теплопостачальною організаціями встановлюється по периметру території АТ "ДНІПРОАЗОТ" та зазначається в Акті розмежування балансової належності систем теплопостачання, що становить невід`ємну частину цього договору (Додаток № 2 до Договору).

Між позивачем та відповідачем укладено Додаткові угоди №1 від 30 листопада 2018року, №2 від 31 грудня 2018 року, №3 від 31 січня 2019 року та №4 від 28 лютого 2019 року (а.с. 50-53).

Відповідно до Додаткової угоди №4 сторони виклали п. 3.1 у такій редакції: "теплогенеруюча організація в період з листопада 2018 року по березень 2019 року поставляє теплопостачальній організації теплову енергію в загальній кількості 36 740,26 Гкал для надання населенню послуг з опалення. Теплова енергія постачається на наступних умовах:

а) максимальне теплове навантаження (Qq) не більше 21,7 Гкал/годину.

б) максимальна витрата мережної води (G) не більше 1200 м3 /годину.

в) робочий тиск у трубопроводі, що подає мережну воду, 8,5+ 0,5 кгс/см2 ;

г) середньодобова температура мережної води - відповідно до погодженого сторонами температурного графіка (70-110о С).

Температурний графік (надалі - "Температурний графік") підписується обома сторонами, скріплюється печатками сторін та є невід`ємною частиною договору (додаток №1 до договору). Температурний графік витримується теплогенеруючою організацією за умови достатнього і безперебійного постачання їй природного газу та повної і своєчасної оплати теплопостачальною організацією теплогенеруючій організації вартості поставленої теплової енергії у відповідності до умов цього договору".

Пункт 3.3. договору сторони виклали у наступній редакції: "Планова (заявлена) кількість теплової енергії (Гігакалорій), яка буде постачатися теплопостачальній організації, складає:

листопад 2018 р. 4696 Гкал

грудень 2018 р. 6629,27 Гкал

січень 2019 р. 11341,11 Гкал

лютий 2019 р. 10293,8 Гкал

березень 2019 р. 3780,08 Гкал.

Відповідно до Додаткової угоди №1 сторони виклали п. 6.8 договору у такій редакції:

"Сторони погодили, що у випадку порушення або поновлення господарським судом справи про банкрутство теплопостачальної організації теплогенеруюча організація має право в будь-який момент (дату), на певний чи на невизначений період, відмовитися від виконання своїх зобов`язань по поставці теплової енергії теплопостачальній організації (припинити постачання їй теплової енергії) за цим договором або від цього договору в цілому із звільненням її (теплогенеруючої організації) від відповідальності за це. Про відмову від виконання зобов`язань по поставці теплової енергії чи від договору в цілому теплогенеруюча організація письмово повідомляє теплопостачальну організацію. Зазначене право і відповідні дії теплогенеруючої організації не є реалізацією нею оперативно-господарських санкцій, передбачених цим договором. "

Також, сторони на підставі додаткової угоди № 3 від 31 січня 2019 року виклали в іншій редакції п. 3.4 договору.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами до матеріалів справи не надано.

Отже договір, на який посилається позивач, на час розгляду спору є діючим.

У відповідності до умов договору у листопаді 2018-березні 2019 позивачем здійснювалося постачання теплової енергії в гарячій воді для потреб населення відповідачу, що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками актами про поставку теплової енергії в гарячій воді згідно договору № 1/1 від 30.11.2018, № 2/1 від 18.12.2018, № 3/1 від 31.12.2018, № 4/1 від 15.01.2019, № 5/1 від 31.01.2019, №6/1 від 14.02.2019, №7/1 від 28.02.2019, №8/1 від 15.03.2019, №8/1 від 31.03.2019 (а.с. 54-62).

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості поставленої теплової енергії в гарячій воді повністю не виконав, станом на час звернення до суду заборгованість Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" перед Акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" за Договором складала 20 387 675,82 грн., а саме згідно:

- акту № 5/1 від 31.01.2019 за період з 16.01.2019р. по 31.01.2019р. на суму 2 811 020,10грн.;

- акту № 6/1 від 14.02.2019 за період з 01.02.2019р. по 14.02.2019р. на суму 4 746 064,91грн.;

- акту № 7/1 від 28.02.2019 за період з 15.02.2019р. по 28.02.2019р. на суму 5 057 167,16грн.;

- акту № 8/1 від 15.03.2019 за період з 01.03.2019р. по 15.03.2019р. на суму 4 090 661,14грн.;

- акту № 8/1 від 31.03.2019 за період з 16.03.2019р. по 31.03.2019р. на суму 3 682 762,51грн.

Акт надання послуг є первинним документом бухгалтерської звітності, що фіксує господарську операцію, яка відбулась між сторонами, а тому може підтверджувати факт надання позивачем та отримання відповідачем обумовлених договором послуг на платній основі.

Зобов`язання відповідача щодо оплати отриманих послуг передбачено умовами договору та нормами законодавства.

30.08.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію №016/61/н з вимогами про оплату заборгованості та штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань по договору, яка була отримана відповідачем 03.09.2019, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 72-77).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не здійснив повністю оплату поставленої теплової енергії в гарячій воді з листопада 2018 року по березень 2019року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на час звернення до суду у розмірі 20 387 675,82 грн., що і стало причиною спору.

Після звернення позивача з позовом до суду відповідачем частково здійснено оплату поставленої теплової енергії в гарячій воді для потреб населення з 10.10.2019 по 08.11.2019 у розмірі 1 508 386,15 грн. (а.с. 109-130).

Також, відповідачем частково здійснено оплату поставленої теплової енергії в гарячій воді для потреб населення з 18.11.2019 по 10.12.2019 у розмірі 2 100 000,00 грн. (а.с. 158-160).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог поданої позивачем до суду 16.12.2019) на підставі наступного.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж положення містяться і в ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання своїх зобов`язань за спірним договором позивачем, в свою чергу відповідачем вони були порушені, оскільки поставлена теплова енергія в гарячій воді для потреб населення з листопада 2018 року по березень 2019 року не була повністю оплачена відповідачем.

Відповідно до умов договору, строк оплати яких є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленої теплової енергії в гарячій воді для потреб населення у сумі 16 779 289,67 грн. відповідач не надав.

Враховуючи те, що сума заборгованості в розмірі 2 100 000,00 грн. сплачена після звернення позивача до суду, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 2 100 000,00 грн. підлягає закриттю відповідно до п.2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 16 779 289,67 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в частині позовних вимог про стягнення 2 100 000,00 грн. основного боргу провадження у справі закрити.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 827 944,11 грн., 3 % річних 345 262,61 грн. та інфляційного збільшення 477 907,51 грн.

Згідно п. 4.14 договору у разі порушення теплопостачальною організацією строків здійснення платежу(ів) в якості оплати за поставлену їй теплову енергію чи строку здійснення остаточного розрахунку за поставлену теплову енергію теплопостачальна організація сплачує теплогенеруючій організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми грошових коштів, яка підлягала (підлягає) сплаті, за кожний день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє теплопостачальну організацію від виконання зобов`язань, передбачених цим договором. Нарахування пені за цим пунктом договору не припиняється через 6 (шість) місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В силу п. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, судом встановлено, що сума пені за загальний період з 11.02.2019 по 02.10.2019, що підлягає стягненню, становить 3 827 944,11грн.

Щодо зменшення розміру пені до 10% господарський суд, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір пені за порушення строку оплати, нарахованої у відповідності до п. 4.1 договору у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми грошових коштів, яка підлягає оплаті, за кожний день прострочення платежу, не є надмірно великим, оскільки не перевищує розміру, встановленого ст. 3 Закону України "Про відповідальність занесвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідачем станом на 23.01.2020 здійснено часткову оплату заборгованості за договором №646/18-21 від 01.11.2018, але основна сума заборгованості є несплаченою та значною.

У відповіді на відзив, що надійшла до господарського суду Дніпропетровської області 20.11.2019, позивач зазначав, що об`єктивні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, у тому числі до 10% - відсутні і позивач не згоден із таким істотним зменшенням штрафних санкцій. При цьому позивач акцентував увагу суду на тому, що розрахунок пені здійснено станом на 02.10.19, а заборгованість не погашена, нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань за договором продовжується. При цьому позивач зазначив, що за умови здійснення відповідачем на користь позивача добровільної сплати пені за порушення строку оплати за договором у розмірі 2 679 560,87 грн. (що складає 70% розміру пені, нарахованої позивачем) до моменту винесення судом рішення у справі, позивач не буде заперечувати проти зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій на 30%.

Оскільки погашення пені в розмірі 2 679 560,87 грн. на момент винесення судом рішення не відбулося, позивач категорично заперечував щодо зменшення розміру пені.

Тому в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 10% господарський суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних за загальний період з 11.02.2019 по 10.10.2019 на загальну суму 345 262,61 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Загальна сума інфляційних втрат, що підлягає до стягнення за загальний період з лютого 2019 по травень 2019 становить 477 907,51 грн.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення на 1 рік, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадку, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені відповідачем обставини не є тими виключними обставинами, які надають суду право на відстрочення виконання рішення суду. Доказів реальної можливості виконати рішення суду за умови надання відстрочення виконання рішення на 1 рік, відповідачем не надано, згоди позивача на відстрочення виконання рішення суду відповідачем не отримано.

Таким чином, заява про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 129, 194, п.2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236-241, 256, 331 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог поданої позивачем до суду 16.12.2019).

Закрити провадження у справі №904/4760/19 в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором від 01.11.2018 №646/18-21 в сумі 2 100 000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ) на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, буд. 1, ) 16 779 289,67 грн. (шістнадцять мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн. 67 коп.) - основної заборгованості, 3 827 944,11 грн. (три мільйони вісімсот двадцять сім тисяч дев`ятсот сорок чотири грн. 11 коп.) - пені, 345 262,61 грн. (триста сорок п`ять тисяч двісті шістдесят дві грн. 61 коп.) - 3% річних, 477 907,51 грн. (чотириста сімдесят сім тисяч дев`ятсот сім грн. 51 коп.) - інфляційних втрат та 375 581,85 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят одну грн. 85 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 10% та відстрочення виконання судового рішення на 1 рік - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 03.02.2020.

Суддя Н.М. Камша