ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"06" лютого 2020 р. Cправа № 902/905/19
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Марущак А.О.
Представники сторін не з`явилися.
розглянувши заяву представника позивача від 27.01.2020 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі:
до: Фізичної особи-підприємця Кашуби Олександра Петровича ( АДРЕСА_1 )
Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.01.2020 року позов ТОВ "ГЕЛІКОМ ЛВ" до ФОП Кашуби Олександра Петровича про стягнення 56906,70 грн., з яких 49000,00 грн. - основного боргу, 142,10 грн. - індексу інфляції, 620,22 - 3% річних та 7144,60 грн. - пені, задоволено частково.

Стягнуто з ФОП Кашуби Олександра Петровича на користь ТОВ "ГЕЛІКОМ ЛВ" 49000,00 грн - попередньої оплати, 1654,10 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору та 2152,65 грн - витрат на професійну правничу допомогу. У частині стягнення з відповідача 142,10 грн - боргу з урахуванням індексу інфляції; 620,22 грн - 3% річних та 7144,60 грн - пені, відмовлено.

Представник позивача, до судових дебатів, заявив про намір надати до суду докази на підтвердження другої частини судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Так, після прийняття судового рішення, 31.01.2020 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від позивача надійшла заява про стягнення з ФОП Кашуби Олександра Петровича 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 31.01.2020 року розгляд вказаної заяви призначено на 06.02.2020 року на 11:00 год.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

У зв`язку із скороченими термінами прийняття додаткового рішення, зокрема розгляду питання про стягнення судових витрат, окрім направлення сторонам ухвали суду від 31.01.2020 року, представників також повідомлено телефонограмами, що містяться у матеріалах справи, однак у визначений час представники сторін до суду не з`явилися.

Відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюється законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1, ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи, а також те, що строк, визначений ч.3 ст. 244 ГПК України є присічним, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін розгляду заяви не перешкоджає.

Так, розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

Рішенням суду від 27.01.2020 року позов ТОВ "ГЕЛІКОМ ЛВ" до ФОП Кашуби О.П. про стягнення 56906,70 грн., задоволено частково. Стягнуто 49 000,00 грн. - попередньої оплати, 1654,10 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору та 2152,65 грн - витрат на професійну правничу допомогу. У частині стягнення з відповідача 142,10 грн - боргу з урахуванням індексу інфляції; 620,22 грн - 3% річних та 7144,60 грн - пені, відмовлено.

Вирішуючи питання про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, судом було враховано, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу, дані витрати підтверджуються: Договором-доручення на надання правової допомоги №23 від 04.09.2019 укладений між позивачем та адвокатом Гуменюком В.А., у пункті 4.3. якого зазначено розмір гонорару Адвоката в розмірі 5000,00 грн.; Розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, в якому зазначено що позивач сплачує аванс в розмірі 2500,00 грн.; Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН № 000068 від 16.03.2016; Ордером серія ВН № 128057 від 28.10.2019 та платіжним дорученням № 6359 від 23.09.2019 на суму 2500,00 грн.

Крім того, як зазначалось вище, представник позивача, до судових дебатів, заявив про намір надати до суду докази на підтвердження другої частини судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Понесена позивачем частина витрат в розмірі 2500,00 грн на професійну правничу допомогу, на день прийняття рішення, була обґрунтована та підтверджена доказами.

З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення позивачем частини витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджена матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотань про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення частини зазначених витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2152,65 грн.

Щодо заяви про стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 2 500,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: 5 000,00, дані витрати підтверджуються: Договором-доручення на надання правової допомоги №23 від 04.09.2019 укладений між позивачем та адвокатом Гуменюком В.А., у пункті 4.3. якого зазначено розмір гонорару Адвоката в розмірі 5000,00 грн.; Розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, в якому зазначено що позивач сплачує аванс в розмірі 2500,00 грн.; Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН № 000068 від 16.03.2016; Ордером серія ВН № 128057 від 28.10.2019 та платіжним дорученням № 6359 від 23.09.2019 на суму 2500,00 грн., а щодо доказів про решту витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі, про щ обуло зроблено заяву в судовому засіданні до судових дебатів.

У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 31.01.2020 року від представника позивача надійшла заява про стягнення з ФОП Кашуби Олександра Петровича 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено копію платіжного доручення від 27.01.2020 року № 7008, тобто подано саме докази щодо понесених витрат.

У свою чергу, документи, що були підставою для визначення саме такого розміру витрат на професійну правничу допомогу були додані до позовної заяви, а тому відповідач не був позбавлений можливості подати заяву щодо зменшення розміру таких витрат, однак таким правом не скористався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про задоволення заяви позивача щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат у розмірі 2 500,00 грн. пропорційно задоволених позовних вимог, що становить 2 152,65 грн. (4305,30 грн. витрати, що підлагають до стягненню - 2 152,65 грн., витрати стягнуті рішення суду = 2 152,65 грн).

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 91, 126, 129, 221, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № канц. 02.1-34/897/20 від 31.01.2020 р.) представника ТОВ "ГЕЛІКОМ ЛВ" адвоката Гуменюка В.А. про стягнення з ФОП Кашуби О.П. грошових коштів в сумі 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кашуби Олександра Петровича ( АДРЕСА_1 , іден. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІКОМ ЛВ" (вул. Київська, 127/1, м. Обухів, Київська обл., 08700, ) 2152,65 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 06.02.2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Київська, 127/1, м. Обухів, Київська обл., 08700)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1