УХВАЛА

11 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 916/767/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Сфінкс",

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Філінюк І.Г., судді - Аленін О.Ю., Мишкіна М.А.)

від 17.09.2019,

у справі за позовом компанії Делуфор Трейдінг Лімітед,

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна",

2) державного реєстратора комунального підприємства "Реєстраційна служба Одеської області" Бондаренко Ольги Анатоліївни,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) компанії Мегаполіс Юкрейн Інвестмент Лімітед,

2) компанії Лідертано Холдінгс ЛТД,

3) компанії Пласідо Холдінгз Лімітед,

4) компанії Ембромар Індастріз Лімітед,

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2019 Приватне підприємство "Сфінкс" втретє звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №916/767/18 до Касаційного господарського суду разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник зазначив, що вказана ухвала вже оскаржувалася ПП «Сфінкс» в межах передбаченого процесуальним законодавством процесуального строку, проте касаційні скарги було повернуто Верховним Судом у зв`язку з наявністю недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 касаційну скаргу ПП "Сфінкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №916/767/18 залишено без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України з наданням заявнику строку для наведення, за наявності, інших підстав поважності пропуску, встановленого процесуального строку на касаційне оскарження. Суд вказав, що причини, зазначені у клопотанні, не визнаються поважними для пропуску процесуального строку, оскільки вказані обставини свідчать про невжиття скаржником всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з касаційною скаргою.

Ухвала Верховного Суду від 26.12.2019 була вручена ПП "Сфінкс" 23.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а отже строк для усунення недоліків сплив 03.02.2020.

Дослідивши матеріали справи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенції) "кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ... судом, ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру".

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У п. 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26.12.2019, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною ПП "Сфінкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №916/767/18, на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 26.12.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява компанії Делуфор Трейдінг Лімітед від 24.12.2019 про визнання дій ПП "Сфінкс" зловживанням процесуальними правами, повернення касаційної скарги ПП "Сфінкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №916/767/18 та застосування до скаржника заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Заяву обґрунтовано тим, що ПП «Сфінкс» систематично зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, шляхом подання завідомо безпідставних касаційних скарг з недоліками та з пропуском строку на касаційне оскарження ухвали про закриття апеляційного провадження.

За приписами частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 цієї статті Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, проте не встановлює виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки ПП "Сфінкс" втретє оскаржує судове рішення у справі, а саме ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, подаючи касаційні скарги із недоліками, без додержання вимог щодо їх форми і змісту відповідно до приписів процесуального законодавства, то такі дії скаржника розцінюються колегією суддів як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та визнаються Верховним Судом зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до ПП «Сфінкс» за зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 102,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 233, 234, 235, 288, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №916/767/18 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Сфінкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019.

2. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Сфінкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №916/767/18 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Сфінкс" (65020, Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н, вул. Велика Арнаутська, буд. 84, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні) штрафу.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Кондратова

І. Ткач