ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5800/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф.

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпровського Національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна, м. Дніпро

про стягнення річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 1 942,81 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 788,12 грн. пені та 154,69 грн. - річних, нарахованих за порушення строків виконання зобов`язання в частині оплати газу, поставлено на підставі договору постачання природного газу № 203/16-ТЕ(Т-4) від 30.04.2016.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 203/16-ТЕ(Т-4) від 30.04.2016 купівлі-продажу природного газу щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Враховуючи приписи частини 13 статті 8, статті 12, частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

24.12.2019 відповідачем подано заяву, в якій останній просить суд зобов`язати позивача надіслати на адресу відповідача копію позовної заяви із доданими до неї документами. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що відповідачем до теперішнього часу не отримано зазначених документів, у зв`язку з чим останній не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 10.12.2019 щодо подачі відзиву на позов.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем до позовної заяви додано докази надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.12.2019, фіскальним чеком та накладною № 529 (а.с. 8-10).

За таких обставин заява позивача задоволенню не підлягає.

На пропозицію суду надати заяви по суті справи ані відповідач, ані позивач не відреагували.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного своєчасного розрахунку за отриманий природний газ на підставі договору постачання природного газу № 203/16-ТЕ(Т-4) від 30.04.2016.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір 203/16-ТЕ(Т-4) від 30.04.2016 (а.с. 15- 22); акт приймання-передачі природного газу (а.с. -23); банківська виписка за 18.07.2016 (а.с. - 24).

30.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України ", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Дніпровським Національним університетом залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна (далі - споживач) укладено договір 203/16-ТЕ(Т-4) постачання природного газу.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 році природний газ, скраплений або в газоподібному стані, код ДК 016:2010- 06.20.1; (природний газ, код ЄЗС ДК 021:2015 - 09123000-7) (надалі-газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (включно) газ обсягом до 90,000 тис.куб.м.

За розрахункову одиницю переданого газу приймається один кубічний метр (куб. м), приведений до стандартних умов (t)-20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика)(101,325 кПа). (п. 2.3. Договору).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу у розмірі +/-5% відсотків від підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін (п. 2.1.3 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що кількість газу, яка продається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу у відповідності до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 та Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Згідно з пунктом 5.2. договору, ціна за 1000 куб. м. газу за цим договором в період з 01 квітня 2016 по 3 квітня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 грн, крім того податок на додану вартість -20%. Всього до сплати разом з ПДВ - 2 124, 89 грн.

Пунктом 5.4 договору визначено, що загальна вартість цього договору становить 159 366,75 грн., крім того ПДВ - 31 873,35 грн., разом з ПДВ 3 191 240,10 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 квітня 2016 року і діє в частині реалізації газу до 30 квітня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12 договору).

На виконання умов договору, в період з 01.04.16 по 30.04.16 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 35 606,75 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.23).

У зв`язку з порушенням строків оплати за поставлений природний газ, позивачем нараховано на заборгованість у розмірі 35 606,75 грн. за актом приймання-передачі природного газу отриманого в квітні 2016 року пеню - 1 788,12 грн. та 3% річних - 154,69 грн. за період з 26.05.2016 по 17.07.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 12) та банківської виписки по рахунку (а.с. 24), оплату за отриманий у квітні 2016 року газ, відповідач здійснив 18.07.2016 року.

30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), яким регламентовано комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статті 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми Закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Позивач на виконання умов договору передав у власність покупцю у квітні 2016 року природного газу на суму 35 606,75 грн.

В свою чергу, відповідачем за поставлений природний газ остаточний розрахунок здійснено 18.07.2016, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Таким чином з дня набрання чинності Законом не підлягали нарахуванню неустойка та 3% річних на заборгованість, сплачену відповідачем до набрання чинності Законом.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16, від 22.02.2018 у справі № 922/4355/14, від 28.02.2018 у справі № 911/3914/14, від 03.04.2018 у справі № 904/11325/16, від 06.04.2018 у справі №904/10747/16, від 10.04.2018 у справі № 916/3054/16, від 11.04.2018 у справі №910/17962/15, від 17.04.2018 у справі № 904/11358/16, від 26.04.2018 у справі №911/3945/16, від 02.05.2018 у справі № 920/1060/16, 15.05.2018 у справі №908/3126/16, від 23.05.2018 у справі № 908/3125/16, від 23.05.2018 у справі №908/2114/16, від 30.05.2018 у справі № 904/10733/16, від 20.06.2018 у справі №916/3055/16, від 06.07.2018 у справі № 918/882/15, від 23.07.2018 у справі №904/10294/17, від 07.08.2018 у справі № 925/1584/17, від 21.08.2018 у справі №925/104/18, від 21.08.2018 у справі № 925/107/18, від 30.08.2018 у справі №905/2796/17, від 06.09.2018 у справі № 925/106/18, від 13.12.2018 у справі №925/105/18, від 18.12.2018 у справі № 905/301/18, від 20.12.2018 у справі №904/1619/18, від 22.12.2018 у справі № 904/2961/18, від 16.01.2019 у справі №905/299/18, від 12.02.2019 у справі № 917/440/18, від 26.02.2019 у справі №926/992/18, від 04.04.2019 у справі № 906/576/18, від 13.05.2019 у справі №914/1535/18, від 14.05.2019 у справі № 905/300/18, від 29.05.2019 у справі №916/2279/18, від 10.06.2019 у справі № 904/4592/18, від 11.06.2019 у справі №905/1964/18, № 916/2278/18 від 25.07.2019.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та 3% річних, нарахованих на сплачену заборгованість за поставлений природний газ.

Судовий збір у сумі 1 921,00 грн. - за подання позову, покладається на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 73, 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дніпровського Національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна про стягнення 1 942,81 грн., з яких: 1 788,12 грн. - пеня та 154,69 грн. - 3% річних, нарахованих за порушення строків виконання зобов`язання в частині оплати в частині оплати за поставлений газ на підставі договору постачання природного газу № 203/16-ТЕ(Т-4) від 30.04.2016 - відмовити.

Судовий збір у сумі 1 921,00 грн. покладається на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 10.02.2020

Суддя І.Ф. Мельниченко