УХВАЛА

10 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 910/17819/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "Адвант Тревел" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові - Медіа", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісті Мас - Медіа" про визнання інформації недостовірною та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" звернулося 09.12.2019 до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Колегія суддів ураховує висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений в ухвалі від 23.02.2018 у справі № 910/1396/16 щодо можливості розгляду касаційної скарги у паперовій формі, яка подана безпосередньо до Верховного Суду, зважаючи на те, що з 05.02.2018 Суд має доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для перевірки представництва сторін та доступ до єдиної системи діловодства спеціалізованого суду, що забезпечує можливість отримання касаційним судом електронної копії судового рішення, а також з огляду на право суду касаційної інстанції витребувати справи у паперовій формі із судів нижчих інстанцій відповідно до частини 1 статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Касаційна скарга не відповідала вимогам статті 288 ГПК України у зв`язку з чим ухвалою Касаційного господарського суду від 21.12.2019 було залишено касаційну скаргу без руху та надано строк до 21.01.2020 для усунення недоліків, а саме, скаржнику потрібно було надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску та належні докази на підтвердження своїх доводів щодо пропуску строку на касаційне оскарження (відповідь на запит до суду щодо направлення кореспонденції, довідка Укрпошти тощо).

Дана ухвала була направлена скаржнику 23.12.2019 та отримана ним 02.01.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

На виконання ухвали Касаційного господарського суду від 21.12.2019 про залишення касаційної скарги без руху скаржником 13.01.2020 були надіслані документи щодо усунення недоліків, які отримані головуючим 17.01.2020, а саме, в заяві про усунення недоліків було викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з викладенням поважних причин пропуску, яке мотивоване тим, що скаржником не було отримано копію оскаржуваної постанови з апеляційного суду. На підтвердження своїх доводів, представником адвоката надано до Суду лист - відповідь Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 №04-06/154/20, в якому зазначено, що засвідчена копія постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 910/17819/17 була надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" 04.10.2019, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень суду поданих до відділення поштового зв`язку № 116 КМД УДППЗ "Укрпошта" (трек - номер 042).

При цьому, представник скаржника зазначає про те, що на її адресу/електронну адресу, як адвоката ТОВ "Адвант Тревел" апеляційним судом взагалі не було надіслано копію оскаржуваною постанови. Також зазначає, що "ТОВ "Адвант Тревел" під час розгляду справи в апеляційному суді та раніше брав участь у справі через свого представника - адвоката."

Адвокат скаржника повідомила, що про наявні судові рішення у справах дізнається з сервісу Open Data Bot, і раніше значного відставання від офіційного опублікування рішення суду з ЄДРСР за цим сервісом не спостерігалося.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 27.01.2020 у зв`язку з відсутністю матеріалів справи № 910/17819/17 та необхідністю їх дослідження було витребувано відповідні матеріали із Господарського суду міста Києва, які надійшли до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 30.01.2020.

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України, Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 26.09.2019, повний текст підписано 02.10.2019, тому останній день строку подання касаційної скарги на зазначену постанову припадав на 22.10.2019.

Проте, скаржником касаційну скаргу на зазначену постанову подано 09.12.2019, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, тобто, скаржником пропущено строк, встановлений статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до правових позицій, сформованих Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Частинами 1-3 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що 1. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. 2. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. 3. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Відповідно до частин 1,3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення строку касаційного оскарження та оцінивши зазначені заявником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини є неповажними, оскільки: представник скаржника зазначив, що ТОВ "Адвант Тревел" під час розгляду справи в апеляційному суді та раніше брав участь у справі через свого представника - адвоката. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 26.09.2019, а представник позивача - Бахарєва Н.О. була присутня в цьому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, відтак колегія суддів приходить до висновку, що скаржник достеменно був обізнаний про результат розгляду справи; зазначена постанова суду апеляційної інстанції була направлена ТОВ "Адвант Тревел" 04.10.2019, оприлюднена в електронній формі на порталі Єдиного державного реєстру судових рішень 07.10.2019 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84727008) та скаржник мав можливість, у відповідності до вимог частини 1 статті 42 ГПК України, своєчасно ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі з судовим рішенням та отримати його копію.

Вказані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк, залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено та не надано доказів того, що скаржник не мав можливості раніше звернутися з касаційною скаргою.

Необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили та чинне, має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

З огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяти до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки скаржник не навів будь - яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про, яке він був обізнаний.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/17819/17.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 292, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17819/17.

3. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел" у справі № 910/17819/17 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі платіжне доручення від 06.12.2019 № 48058 на суму 9 600, 00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір