ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Справа № 923/1092/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (місто Київ),

до відповідача: Комунального підприємства «Олешки-Сервіс» Олешківської міської ради (місто Олешки Херсонської області),

про стягнення 290 197 грн. 34 коп.

за участю представників:

позивач Піун С.П., адвокат,,

відповідач - Зеленюк І.С., представник.

Позивач 16.12.19 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 176743грн.90коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 49938грн.21коп. з урахуванням 3% річних, 63515грн.23коп. пені, відповідно до умов Договору № 2524/1617-ТЕ-ЗЗ купівлі-продажу природного газу від 29.09.2016 та вимог ст. 20,173-175,193,216-218, 230,231, 264-265 ГК України, ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.19, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 17.12.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 15 годину 00 хвилин 14.01.20 р.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 14.01.20, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 05.02.20 об 11 годині 30 хвилин.

У судовому засіданні 06.02.20 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов`язання за договором № 2524/1617-ТЕ-ЗЗ купівлі-продажу природного газу від 29.09.2016, щодо своєчасної оплати вартості отриманого від позивача природного газу, у Позивача виникло право стягнення з Відповідача 176 743,90 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 49 938,21 грн. з урахуванням 3% річних, 63 515,23 грн. пені, відповідно до умов п. 8.2 Договору та вимог ст. 625 ЦК України;

зважаючи на ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема, несплата основного боргу з жовтня 2016 року, даний випадок не є винятковим (в провадженні Господарського суду Херсонської області знаходиться декілька справ по даному Відповідачу) та не надано належних та допустимих доказів поважності порушення умов договору, то підстави для зменшення розміру пені, на думку Позивача відсутні;

мають бути враховані інтереси обох сторін у даній справі, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Представник Позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

КП «Олешки-Сервіс» ОМР виконало зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, але з порушенням терміну;

порушення умов договору відбулося через стабільно тяжкий фінансовий стан підприємства, діяльність якого є збитковою;

внаслідок невиконання державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування різниці в тарифах та примусового стягнення заборгованостей, а також не встановлення тарифів на послугу, що виробляється підприємством на економічно-обгрунтованому рівні, Відповідач недоотримав та продовжує недоотримувати значні кошти, що впливає на здійснення своєчасних розрахунків за природний газ;

вищевикладене, на думку Відповідача, свідчить про те, що його вина у неналежному виконанні зобов`язання відсутня;

покладення на підприємство значних сум фінансових санкцій сприятиме збільшенню фінансового навантаження на підприємство та може призвести до порушення термінів поточної оплати вартості енергоносіїв, наслідком чого може стати зрив опалювального сезону у м. Олсшки Херсонської області;

з огляду на вкрай тяжкий фінансовий стан відповідача, враховуючи, що несвоєчасне виконання зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, а також беручи до уваги загальну економічну ситуацію та високий ступінь інфляційних процесів в економіці країни, Відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру пені, пред`явленої Позивачем до стягнення з Відповідача до розміру 100,00 грн.

Представник Відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

16.12.19 позов;

15.01.20 письмове клопотання про відкладення розгляду справи;

03.02.20 відповідь на відзив.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

13.01.20 відзив.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі за текстом рішення - Позивач) та Комунальним підприємством «Олешки-сервіс» Олешківської міської ради (надалі за текстом рішення - Відповідач) 29.09.2016 укладено договір № 2524/1617-ТЕ-ЗЗ купівлі-продажу природного газу (надалі за текстом рішення - Договір).

На виконання умов Договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 4 941 084,74 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 6.1 Договору.

Відповідно до умов 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені, що підлягає стягненню за цим позовом здійснено у відповідності до вимог ст. 232 ГК України, та з наступного дня, від дня прострочення основного зобов`язання.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору складає 63 515,23 грн.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь Позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Розрахунок індексу інфляції здійснено Позивачем у відповідності до рекомендацій, наданих відповідно до Листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97-р.

Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 176 743,90 грн., відповідно до детального розрахунку, доданого до позову.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних, то стягненню підлягають три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 49 938,21 грн., згідно детального розрахунку, здійсненого у додатку до цього позову.

Загальна сума позовних вимог складає 290 197,34 грн.

Судом приймаються до уваги посилання Відповідача на те, що КП «Олешки-Сервіс» Олешківської міської ради є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є надання населенню та юридичним особам послуг з теплопостачання. Внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджуються органами місцевого самоврядування виникала різниця в тарифах на теплову енергію, яка має відшкодовуватись державою, але яка не погашена. Станом на 01 січня 2020 року по підприємству обліковується заборгованість з невідшкодованої різниці в тарифах на суму 6 716,40 тис. грн. Підприємство систематично звертається до Олешківської міської ради із проханнями погашення вказаних сум, але коштів не отримує.

Дебіторська заборгованість споживачів-фізичних осіб перед Відповідачем, станом на 01 січня 2020 року, становить 6 883,5 тис.грн. При цьому відповідачем вживаються заходи щодо захисту своїх порушених прав, станом на 01 січня 2020 року на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває виконавчих документів про стягнення боргу на користь Відповідача на суму 1 692,7 тис. грн.

Пунктом 1 cт. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до cт. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокій розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд зазначає, що після виконання Покупцем (Відповідачем) своїх зобов`язань з оплати придбаного товару, передбачена п. 8.2 Договору неустойка (пеня) втратила свою стимулюючу функцію та стала додатковим прибутком Постачальника (Позивача).

Крім того, Позивачем не доведено завдання йому збитків неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов`язання за Договором.

На підставі ч. 1 ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи інтереси обох сторін, які заслуговують на увагу, відсутність збитків у Позивача внаслідок неналежного виконання Відповідачем основного грошового зобов`язання за договором, ступінь виконання Відповідачем вказаного зобов`язання, зазначені вище причини неналежного виконання Відповідачем основного грошового зобов`язання, незначність прострочення Відповідачем виконання зазначеного зобов`язання, невідповідність розміру неустойки (пені) наслідкам зазначеного порушення, фактичне виконання Відповідачем основного грошового зобов`язання та враховуючи інтереси Позивача, вказані у відповіді на відзив, судом частково задовольняється клопотання Відповідача про зменшення розміру пені та розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, зменшується до 31757,62грн.

За вказаних обставин, аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову, в частині стягнення 176743грн.90коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 49938грн.21коп. з урахуванням 3% річних, 31757грн.62коп. пені, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені Відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, в частині стягнення 31757грн.61коп. пені, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Укладений сторонами Договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 230 ГК України санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Ч. 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем у частині щодо стягнення 176743грн.90коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 49938грн.21коп. з урахуванням 3% річних, 31757грн.62коп. пені, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у зазначеній частині.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині щодо стягнення 31757,61грн. пені

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

(4352,96:290197,34х258439,73=3876,60)

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Олешки-Сервіс» Олешківської міської ради (адреса місцезнаходження: 75101, Херсонська область, місто Олешки, вулиця Миру, будинок 3-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 34988325) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (адреса місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Б. Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 20077720) 176743грн.90коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 49938грн.21коп. з урахуванням 3% річних, 31757грн.62коп. пені, 3876грн.60коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити..

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 10 лютого 2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов