ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" лютого 2020 р.Справа № 922/254/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши матеріали

позовної заявиКерівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави, в особі Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, місто Херсон
до Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича, місто Харків
про стягнення 314 820,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації (позивач) з позовом, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича (відповідач) на користь Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації суму отриманих за недоставлений товар коштів у розмірі 314 820, 00 гривень. Судові витрати прокурор просить суд також покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на те, що слідчим відділом Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001420 від 08.08.2018, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 191, ч. ч. 1.2 ст. 366 КК України, під час якого встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.09.2016, діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_3 , для здійснення господарських операцій та участі у конкурсних торгах, попросили Мачулу Тимофія Олександровича здійснити реєстрацію фізичної особи - підприємця. В подальшому ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Харкові, з метою заволодіння бюджетними коштами в сумі 314 820 грн., підробив офіційний документ - склав накладну (видаткову) № 1312-2/П5 -15 від імені ФО-П Мачула Т.О., в яку вніс завідомо неправдиві відомості, а саме: вказав найменування спортивного обладнання - "акробатична доріжка, гімнастичний місток, комплекс елементів фіксації покриття гімнастичного килиму" та кількість спортивного обладнання, документально оформлюючи умови договору купівлі-продажу неіснуючого спортивного обладнання, начебто поставленого до ХВУФК. Після чого, 14 грудня 2016, ОСОБА_1 перебуваючи у м. Харків, поштовим зв`язком направив вищевказану накладну № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016 та Договір купівлі-продажу №1312-2/115-16 від 23.12.2016, підписані від імені ФОП Мачула Т.О. та завірені печаткою ФОП Мачула Т.О. до Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради на підпис.

23 грудня 2016 на підставі вищевказаної накладної, яка була зареєстрована в ГУ ДКСУ у Херсонській області, за рахунок коштів Херсонського обласного бюджету здійснено оплату товару, який фактично не був поставлений училищу, платіжним дорученням № 10 від 23.12.2016 в сумі 314 820 грн. за доріжку акробатичну, гімнастичний місток та комплект елементів фіксації покриття гімнастичного килима на особистий рахунок, відкритий ФОП Мачула Т.О.

Також під час досудового розслідування у вищевказаному провадженні місцевій прокуратурі стало відомо про існування рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1957/17 від 19.07.2017, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради до Фізичної особи - підприємця Мачули Тимофія Олександровича про стягнення 314 820 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору № 1312-2/П5-16, укладеного 23.12.2016 та 21 722,58 грн. пені та 1785,42 грн. 3% річних, нарахованих за неналежне виконання взятого на себе зобов`язання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 922/1957/17 від 18.10.2017 рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1957/17 від 19.07.2019 залишено без змін.

Звертаючись до суду із даним позовом прокурор зазначає, що відповідач порушив умови договору та діючого законодавства України щодо поставки відповідного товару, а виділені кошти не надійшли на покращення матеріально - технічної бази Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради та те, що посадовими особами Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації упродовж тривалого строку не виконувались належним чином покладені на них функції, не вчинялись дії щодо стягнення з відповідача суми коштів, витрачених із бюджету за неотриманий товар, у зв`язку з чим у місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Дослідивши матеріали позовної заяви Харківської місцевої прокуратури № 5, суд дійшов висновку про її повернення прокурору, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

В контексті зазначеного судам слід враховувати, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Отже на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4 статті 53 ГПК України, частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокурором у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Суд також звертає увагу на те, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18, від 25.10.2019 у справі № 922/843/19).

У даному випадку прокурор зазначає, що відповідно до Положення про Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Херсонської обласної державної адміністрації № 286 від 16.04.2018, Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) утворюється головою обласної державної адміністрації, входить до її складу і в межах області забезпечує виконання покладених на нього завдань. Департамент є структурним підрозділом обласної державної адміністрації та юридичною особою публічного права. Відповідно до розділу II вказаного Положення Департамент вносить пропозиції до проекту обласного бюджету, забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів.

Водночас Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, знаючи про оплачену суму за непоставлений товар, ніяких дій щодо її стягнення з відповідача не вчинив, що підтверджується листом департаменту від 11.12.2019 про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, прокурором документально не підтверджено та не зазначено в позовній заяві обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Департаментом освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави.

При цьому, суд зазначає, що прокурор з метою обґрунтування підстав для представництва інтересів Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації в суді обмежився лише посиланням на те, що останнім не вживались заходи представницького характеру щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Мачули Тимофія Олександровича суми отриманих за недоставлений товар коштів. Також суд звертає увагу на те, що Харківською місцевою прокуратурою № 5 в один день - 27 листопада 2019 року направлено Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації запит щодо вчинених Департаментом заходів представницького характеру (№ 35-2525вих.19) та повідомлення в порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (№ 35-2526вих.19) щодо звернення із позовом до Господарського суду Харківської області. Відтак, прокурор не мав на меті з`ясувати обставини щодо фактичного стану правовідносин між сторонами спору та встановити, чи здійснює Департамент освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, у даному випадку, захист порушених на думку прокурора економічних інтересів держави.

Крім того, належним чином не обґрунтовано порушення інтересів держави в особі Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору № 1312-2/П5-16, укладеного 23.12.2016 між Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради та Фізичною особою-підприємцем Мачула Тимофієм Олександровичем.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, не обґрунтовано підстави звернення до суду з позовом від імені суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому, в даному випадку, прокурором не доведено своєї правомочності щодо представництва інтересів Департаменту освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації, та як результат - про повернення позовної заяви на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись 53, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву разом з доданими до неї документами Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 5 (в т.ч. оригінал платіжного доручення № 85 від 28 січня 2020 року на суму 4 725,00 грн.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу підписано 05.02.2020.

Суддя В.В. Рильова

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).