ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.02.2020 Справа № 920/90/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши заяву № 2422/70від 28.01.20 (вх..№361к від 03.02.2020) акціонерного товариства «Таскомбанк» про забезпечення позову у справі № 920/90/20

за позовом: акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Пустовой Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 49229,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 49229,28 грн. згідно кредитного договору № ID6332593 від 02.05.2019, а саме: 47916,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,03 грн. заборгованість по відсотках, 7960,00 грн. заборгованість за комісією, 2384,61 грн. заборгованість по пені, а також судові витрати покласти на відповідача.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0003 0,25 га, господарський будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що належить Пустовой Олександру Вікторовичу ; обмежити право виїзду Пустовой Олександру Вікторовичу за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Ухвалою суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі № 920/90/20 в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач навмисно не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування; є недобросовісним боржником, оскільки у будь-який спосіб ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього кредитним договором. В тому числі не відповідає на телефонні дзвінки працівників банку, вимикає мобільний телефон, не реагує у встановлений чинним законодавством та умовами кредитного договору термін на письмові звернення банку. Дані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, а також в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

За замістом частини 2 статті 136 ГПК України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати, за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі " Іммобільяре Саффі проти Італії".

За наведених обставин, суд вважає правомірним обраний позивачем захід забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належать відповідачу.

Зазначений захід забезпечення позову передбачені пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України.

Щодо обраного позивачем заходу забезпечення позову в частині обмеження виїзду за межі України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Стаття 337 ГПК України вміщена у розділі V ГПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах».

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Статтею 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 ГПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом наведеної процесуальної норми на стадії відкриття провадження у справі приписи статті 337 ГПК України господарський суд не застосовує.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині обмеження права виїзду за межі України.

Відповідно до частини шостої статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву акціонерного товариства «Таскомбанк» про забезпечення позову у справі № 920/90/20 задовольнити частково.

2. Накласти арешт на нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0003 0,25 га, господарський будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що належить Пустовой Олександру Вікторовичу до набрання рішенням у цій справі законної сили.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 05.02.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання.

5. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (частина восьма статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

6. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

7. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

8. Стягувачем за цією ухвалою є акціонерне товариство "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ).

9. Боржником за цією ухвалою є фізична особа-підприємець Пустовой Олександр Вікторович ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

10. Ухвала дійсна для пред`явлення протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

11. Ухвалу надіслати заявнику, а належним чином засвідчену копію ухвали надіслати відповідачу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.В. Яковенко