ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Справа№ 910/3119/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія"

на рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. (повний текст складено 17.09.2019 р.)

у справі № 910/3119/19 (суддя - Балац С.В.)

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех"

про стягнення 43 560,00 грн.,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех"

до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія"

про стягнення 27 774,19 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" про стягнення штрафу у розмірі 43 560,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг з прибирання № 66-УЗШК від 11.06.2018 р. у вигляді неякісного надання послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до примусового стягнення 43 560,00 грн. штрафу.

Заперечуючи проти первісного позову, 19.04.2019 р. до господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" надійшла зустрічна позовна заява до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" про стягнення 27 774,19 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 04-06/2 від 04.06.2019 р.).

В обґрунтування зустрічних вимог заявник посилався на неналежне виконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманих послуг з прибирання за договором № 66-УЗШК від 11.06.2018 р., у зв`язку з чим було заявлено до стягнення 27 774,19 грн., з яких: 19 899,52 пені, 3 254,98 грн. 3% річних та 4 619,69 інфляційних втрат за загальний період прострочення з 18.03.2019 р. до 16.05.2019 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. у справі № 910/3119/19 первісний позов задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" 27 560,00 грн. та 1 921,00 грн. судового збору; зустрічний позов задоволено частково: стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" 23 137,84 грн., 1 921,00 грн. судового збору та 11 000,00 грн. витрат на правничу допомогу; у задоволенні решти вимог за первісним та зустрічним позовом відмовлено; здійснено зустрічне зарахування та стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" 6 577,84 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав щодо часткового задоволення первісного позову на суму 27 560,00 грн. та задоволення зустрічного позову в сумі 23 137,84 грн., а саме: 19 188,13 грн. пені, 3 214,11 грн. 3 % річних та 735,60 грн. інфляційних втрат, які встановлені за перерахунком суду першої інстанції; у решті вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено за недоведеністю. Також було стягнуто судові витрати та на підставі частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України здійснено зустрічне зарахування в результаті якого стягнуто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 6 577,84 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія", звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення частково і постановити нове, яким первісний позов акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" задовольнити в повному обсязі і стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" 43 560,00 грн. та 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору; зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" задовольнити частково в сумі 23 137,84 грн., 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору, у задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовити; здійснити зустрічне зарахування та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" 20 422,16 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що заявлений розмір штрафу підтверджується наявними в матеріалах справи актами про порушення, які були направлені відповідачу за первісним позовом листом, з моменту отримання яких при відсутності письмових заперечень такі акти підлягають оплаті відповідачем за первісним позовом у повному обсязі. Також скаржник стверджував, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто витрати на правничу допомогу, понесені позивачем за зустрічним позовом, оскільки заявником не було надано детального опису наданих послуг, а заявлений розмір відшкодування не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 р. поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 05.12.2019 р.; зупинено дію оскаржуваного рішення до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення.

03.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2019 р., у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 р. прийнято апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. у справі № 910/3119/19 до провадження у визначеному складі суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 р. оголошено перерву до 15.01.2020 р.

Представники сторін у судове засідання, що відбулось 15.01.2020 р., не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце. За висновками суду неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.06.2018 р. між акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Клін Тех" (виконавець) укладено договір про надання послуг з прибирання № 66-УЗШК від 11.06.2018 р. (договір), за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з прибирання (послуги) у 2 міжрегіональних поїздах у складі вагонів локомотивної тяги у 5 вагонній комплектації виробництва "КРЮКІВСЬКИЙ ВАГОНОБУДІВНИЙ ЗАВОД", а замовник зобов`язався оплачувати надані послуги.

Умовами розділу 2 договору визначені права та обов`язки сторін, а саме, зокрема:

- виконавець зобов`язаний надавати якісно послуги, зазначені у додатку № 2 до договору (п. 2.1.1 договору);

- замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати рахунки виконавця за надані послуги та штрафні санкції за ненадання або неякісне надання послуг (п. 2.3.6 договору);

- замовник має право відмовитися від прийняття результатів наданих послуг, якщо надані послуги не відповідають умовам договору шляхом складання актів про порушення (оцінка якості прибирання) і вимагати від виконавця відшкодування збитків, якщо вони виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання виконавцем взятих на себе обов`язків за договором (п. 2.4.1 договору);

- замовник має право підписувати надані виконавцем проміжні акти наданих послуг. Жодна із сторін не має права відмовлятися або ухилятися від підписання проміжного акту наданих послуг. У випадку виникнення розбіжностей при підписанні проміжного акту наданих послуг сторони підписують даний акт із застереженням про розбіжності (п. 2.4.3 договору);

- замовник має право на підставі проміжних актів наданих послуг до останнього дня поточного місяця прийняти такі послуги та підписати акт здачі-прийому наданих послуг не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання від виконавця (п. 2.4.4 договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що у випадку, якщо в процесі виконуваних послуг неможливо буде усунути окремі забруднення (у тому числі природний знос, зміна кольору, фактури тощо), виконавець здійснює у присутності замовника контрольне прибирання. У разі підтвердження неможливості усунення забруднень, замовник не пред`являє виконавцю претензії за якість прибирання вказаних забруднень.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 договору замовник здійснює оплату за надані послуги, перераховуючи кошти на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дня надання послуг, але в будь-якому разі після реєстрації податкової накладної. Днем надання послуг вважається день підписання акта здачі-прийому наданих послуг.

Положеннями пункту 6.3.1 передбачено, що під час приймання послуг з прибирання салонів швидкісних поїздів згідно з актами наданих послуг не враховується послуга прибирання, на якість якої складено акт про порушення, при цьому оплата послуги не здійснюється і нараховується штраф у вигляді вартості послуг без врахування витратних матеріалів:

- за неякісне надання послуг, що зафіксоване в акті про порушення (оцінка якості прибирання), виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі % (який вираховується в кожному окремому випадку згідно додатку № 15 до договору) від вартості прибирання відповідно до методики контролю якості професійного прибирання - клінінгових послуг. У разі нездійснення прибирання у поїзді хоча б 1 вагона по всіх видах прибирань - виконавець сплачує штраф у розмірі 100 % від вартості прибирання поїзда (п. 6.3.1.1 договору);

- за ненадання послуг прибирання виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 8 000,00 грн. за кожен такий випадок (п. 6.3.1.2 договору);

- за відсутність прибирального інвентарю, миючих, чистячи, дезінфікуючих засобів у працівників клінінгової компанії під час здійснення прибирання відповідно до калькуляції вартості прибирання поїзда (додаток № 6) та додатків №№ 17, 18, а також за незабезпеченість у рейсі накладками на унітаз, туалетним папером, паперовими рушниками, підголовниками, милом, освіжувачем повітря тощо виконавець сплачує штраф у розмірі 4 000,00 грн. за кожен такий випадок (п. 6.3.1.4 договору).

Договір дії з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2018 р. (п. 12 договору).

Додатковою угодою № 1 до договору № 66-УЗШК від 11.06.2018 р. сторони, зокрема, внесли зміни щодо строку дії договору, а саме: договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до проведення процедури закупівлі щодо надання послуг на 2019 рік відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

За період з 17.06.2018 р. по 16.07.2018 р. позивачем складено акти про порушення на суму 43 560,00 грн., а саме: від 17.06.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.; від 28.06.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 28.06.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 29.06.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.;

від 01.07.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 01.07.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 06.07.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 07.07.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.; від 08.07.2018 р. у розмірі 8 000,00 грн.; від 08.07.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.; від 09.07.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.; від 12.07.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 12.07.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.; від 16.07.2018 р. у розмірі 1 260,00 грн.

Претензіями № 111-УЗШК/Ю від 03.09.2018 р. та № 126-УЗШК/Ю від 12.09.2018 р. замовник звернувся до виконавця щодо відшкодування штрафу на суму 43 560,00 грн.

Також, між сторонами складено акти наданих послуг, а саме: № 53 від 28.02.2019 р. на суму 144 480,00 грн.; № 57 від 25.03.2019 р. на суму 120 462,00 грн.; № 23 від 31.01.2019 р. на суму 158 820,00 грн.; № 327 від 31.12.2018 р. на суму 147 120,00 грн.

Надані послуги оплачені у повному обсязі, що підтверджується наданою замовником банківською випискою по його рахунку та платіжними дорученнями, а саме: акт від 28.02.2019 р. - 18.04.2019 р.; акт від 25.03.2019 р. - 11.05.2019 р.; акт від 31.01.2019 р. - 16.05.2019 р.; акт від 31.12.2018 р. - 02.05.2019 р. на суму 73 560,00 грн. та 16.05.2019 р. на суму 73 560,00 грн.

Предметом первісного позову є відшкодування штрафу виконавцем за неякісне надання послуг за договором на суму 43 560,00 грн., а зустрічного - стягнення з замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за надані послуги 19 899,52 грн. пені, 3 254,98 грн. 3 % річних та 4 619,69 грн. інфляційних втрат за загальний період з 18.03.2019 р. по 16.05.2019 р.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статтей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, замовником здійснено оплату отриманих послуг з порушенням умов договору (пунктів 5.2, 5.3), оскільки акти наданих послуг: № 53 від 28.02.2019 р. на суму 144 480,00 грн. - оплачено 18.04.2019 р.; № 57 від 25.03.2019 р. на суму 120 462,00 грн. - оплачено 11.05.2019 р.; № 23 від 31.01.2019 р. на суму 158 820,00 грн. - оплачено 16.05.2019 р.; № 327 від 31.12.2018 р. на суму 147 120,00 грн. - оплачено 02.05.2019 р. та 16.05.2019 р.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами пункту 6.2.1 договору у разі прострочення оплати послуги замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплачених послуг за кожен день прострочення.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд першої інстанції встановив, що нараховані позивачем 3 % річних у розмір 3 214,11 грн. та пені у розмірі 19 188,13 грн. за загальний період прострочення з 18.01.2019 р. по 15.05.2019 р., і 735,60 грн. за лютий 2019 року (за актом № 327 від 31.12.2018 р. на суму 147 120,00 грн.) є такими, що ґрунтуються на умовах договору та нормах законодавства України, тож зустрічний позов в цій частині задоволено частково. В решті стягнення судом першої інстанції відмовлено, оскільки позивачем здійснено невірний розрахунок.

В цій частині рішення апелянтом не оскаржується.

Стосовно первісного позову щодо стягнення з виконавця штрафу на суму 43 560,00 грн. за неякісне надання послуг за договором, слід зазначити наступне.

Пунктом 7.2 додатку до договору "Технологічний процес прибирання швидкісних поїздів Інтерсіті та Інтерсіті+ та порядок співпраці працівників філії "Українська залізнична швидкісна компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з працівниками клінінгової компанії визначено початок роботи, приймання вагонів на відповідність санітарно-технічному стану, документальне оформлення, перевірка готовності до рейсу, а саме: старший стюард зобов`язаний підписати у працівника клінінгової компанії проміжний акт наданих послуг. У разі наявності недоліків прибирання - скласти акт про порушення за підписом трьох сторін, які до 5 числа кожного місяця розглядаються спільно з представниками клінінгової компанії та філії "УЗШК" ПАТ "Укрзалізниця" і з`ясовуються всі причини зазначених зауважень (неграфікова заміна поїздів, халатне відношення до процесу прибирання тощо) і ухвалюються спільні рішення щодо прийняття до виконання претензій за підсумками місяця. Акт про порушення складається у двох екземплярах, один який вручається адміністратору клінінгової компанії.

За умовами пункту 8.3 додатку № 14 до договору "Загальні технічні умови процесу прибирання швидкісних поїздів Інтерсіті та Інтерсіті+" старший стюард зобов`язаний під час приймання поїзда підписати у працівника клінінгової компанії проміжний акт наданих послуг. У разі наявності недоліків прибирання скласти акт про порушення за підписом трьох сторін.

Пунктами 5.2, 5.9 Методики контролю якості професійного прибирання-клінінгових послуг визначено, що при прийманні поїзда старший стюард (змінний інженер та/чи керівництво правління обслуговування пасажирів в поїздах) спільно з адміністратором клінінгової компанії здійснюють огляд усіх вагонів щодо якості прибирання. Акт про порушення підписується за участю трьох сторін у двох екземплярах, один залишається у філії "УЗШК", другий екземпляр надається адміністратору клінінгової компанії.

Враховуючи наведені положення та підписані сторонами договору акти про порушення, а саме: від 01.07.2018 р. на суму 4 000,00 грн.; від 07.07.2018 р. на суму 1 260,00 грн.; від 08.07.2018 р. на суму 8 000,00 грн.; від 16.07.2018 на суму 1 260,00 грн.; від 09.07.2018 на суму 1 260,00 грн.; від 12.07.2018 на суму 4 000,00 грн.; від 08.07.2018 на суму 1 260,00 грн.; від 12.07.2018 на суму 1 260,00 грн.; від 17.06.2018 на суму 1 260,00 грн.; від 28.06.2018 на суму 4 000,00 грн., позивачем документально підтверджено розмір штрафу на загальну суму 27 560,00 грн.

В решті позову судом першої інстанції правомірно відмовлено, оскільки замовником було порушено порядок складення актів від 28.06.2018 р. на суму 4 000,00 грн.; від 29.06.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн.; від 06.07.2018 р. у розмірі 4 000,00 грн. та покладено на виконавця штраф без його участі та ознайомлення з встановленими у актах порушеннями. Направлення замовником актів про порушення виконавцю разом із претензіями не спростовують неправомірність їх складення.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги за первісним позовом про стягнення з виконавця штрафу підлягають задоволенню частково в сумі 27 560,00 грн. В решті вимоги як недоведені задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат у даній справі, зокрема, в частині понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги, вартістю 11 000,00 грн., позивач подав до матеріалів справи наступні докази: договір про надання правової допомоги від 12.04.2019 р., укладений між позивачем за зустрічним позовом та адвокатом Титаренко Т.А.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №7132/10 від 19.10.2018 р.; ордер КС № 510790 від 12.04.2019 р.; акт надання послуг № 2 від 04.07.2019 р. на суму 11 000,00 грн.; платіжні доручення № 1394 від 03.07.2019 р. на суму 4 000,00 грн., № 1345 від 10.06.2019 р. на суму 4 000,00 грн. та № 1267 від 08.05.2019 р. на суму 3.000,00 грн., з яких вбачається, що позивачем за зустрічним позовом здійснено перерахування на користь адвоката Титаренко Т.А. 11000,00 грн. в якості оплати гонорару за надання правової допомоги по договору про надання правової допомоги від 12.04.2019 р.

Частинами 3-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В зустрічному позові заявником вказано попередній розрахунок суми судових витрат, а в акті надання послуг № 2 від 04.07.2019 р. зазначено, що юридичні послуги, пов`язані з підготовкою та складанням відзиву; зустрічного позову; відповіді на відзив; ознайомленням з матеріалами справи та представленням адвокатом інтересів у судових засіданнях по даній справі. Вказані документи спростовують твердження апелянта стосовно відсутності детального опису наданих адвокатом послуг.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Утім, обґрунтованих доказів неспівмірності розміру відшкодування із складністю справи та наданими послугами скаржником до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 р., пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 р., пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 р., пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів вважає, що з огляду на обставини справи (предмет позову), враховуючи представництво адвоката та обсяг виконаних ним робіт (наданих послуг) у даній справі, заявлені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 11 000,00 грн. обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати на правову допомогу покладаються на позивача (відповідача за зустрічним позовом), відповідно до приписів пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Приймаючи до уваги задоволення первісного позову на суму 27 560,00 грн. та стягнення 1 921,00 грн. судового збору; задоволення зустрічного позову в сумі 23 137,84 грн. та стягнення 1 921,00 грн. судового збору, 11 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, судом першої інстанції здійснено зустрічне зарахування в розумінні частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, в результаті чого присуджено до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 6 577,84 грн., що відповідає процесуальним нормам права.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду міста Києва, отже підстав для скасування або зміни рішення від 04.09.2019 р. у справі № 910/3119/19 не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. у справі № 910/3119/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2019 р. у справі № 910/3119/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/3119/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко