РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2020Справа № 910/15053/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу №910/15053/19

за позовом Приватного підприємства "ЛИТГАЗМОДЕЛЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД БУД ГРУП"

про стягнення 37 955,97 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ЛИТГАЗМОДЕЛЬ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД БУД ГРУП" про стягнення 37 955,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо поставки товару після отримання від позивача суми попередньої оплати, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 36000,00 грн. та нараховані за час прострочення платежу 3% річних у сумі 1955,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 позовну заяву Приватного підприємства "ЛИТГАЗМОДЕЛЬ" залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

06.12.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідачів подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.12.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03134, м. Київ, вул. Булгакова, будинок 12.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.12.2019 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "інші причини,що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "інші причини,що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" вважається днем вручення відповідачам ухвали суду про відкриття провадження у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на день винесення рішення від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач стверджує, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОД БУД ГРУП» був намір укласти Договір поставки № 79, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник (ТОВ «ПРОД БУД ГРУП») зобов`язується на умовах даного Договору поставити товар відповідно до специфікації до даного Договору, (далі - товар), а Покупець (ПП «ЛИТГАЗМОДЕЛЬ») прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором, згідно рахунку-фактури.

Товар - це контейнери, кількість та вага яких зазначено в Специфікації до Договору поставки № 79.

11.12.2017 відповідач надіслав позивачу проект Договору поставки № 79 від 04.12.2017 та Рахунок-фактуру № 154 від 11.12.2017 на загальну суму 36 000 грн.

Позивач вказаний проект договору підписав та надіслав його на адресу відповідача.

14.12.2017 відповідно до рахунку-фактури № 154 від 11.12.2017 позивачем було проведено передоплату товару в розмірі 36 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 635, 634 від 14.12.2017.

Позивач зазначає, що копія договору з підписом відповідача йому не надійшла, товар згідно даного договору не був поставлений, а тому він вважає договір поставки № 79 неукладеним сторонами

23.12.2017 на адресу відповідача позивачем було надіслано Претензію № 1 від 23.12.2017, в якій викладена вимога поставити передплачений товар або повернути суму передплати.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 36000,00 грн. та нараховані за час прострочення платежу 3% річних у сумі 1955,84 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 14.12.2017 позивач на підставі платіжних доручень №№ 635, 634 від 14.12.2017 здійснив оплату з згідно рахунку-фактури № 154 від 11.12.2017 на користь відповідача в загальному розмірі 36 000,00 грн.

Вказані платежі було проведено банком 14.12.2017 відповідно, що підтверджується відповідними відтисками штемпелю банківської установи на зазначених платіжних дорученнях.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ст.181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 2 ст.631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частинами 1 та 2 ст. 642 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Разом із цим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення між позивачем та відповідачем договору № 79 від 04.12.2017, як у спрощений спосіб із погодженням таким чином всіх істотних умов, притаманних даному виду договору, так і в письмовій формі.

Факт сплати позивачем на користь відповідача грошової суми в розмірі 36 000,00 грн. підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований

Доказів передачі відповідачем певних товарно-матеріальних цінностей на вказану суму або повернення вказаних коштів позивачу сторонами не надано.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.1212 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 36 000,00 грн безпідставно набутих коштів є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку із неповернення грошових коштів відповідачем, позивачем нараховано 3 % річних в розмірі 1 955,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 відносно того, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові №910/10156/17 від 10.04.2018 зазначила, що у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 955,84 грн. 3% річних та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД БУД ГРУП" (03134, м. Київ, вулиця Булгакова, будинок 12; ідентифікаційний код 41654069) на користь Приватного підприємства "ЛИТГАЗМОДЕЛЬ" (08290, Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська буд. 73Б/1, кв.21; ідентифікаційний код 36826651) безпідставно отримані кошти в сумі 36 000,00 грн, 3% річних в сумі 1 955 грн 84 коп. та судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 07.02.2020.

Суддя А.І. Привалов