ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. Справа№ 10/452

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Євсікова О.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Винник О.О.;

від позивача - Нежурбіда М.Г.;

від відповідача - Загородня Д.М.;

від третьої особи - не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу

Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 (повний текст рішення складено 21.10.2019)

у справі № 10/452 (суддя Ломака В.С.)

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп" про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії.

Позов обґрунтований тим, що проведеною прокуратурою перевіркою було встановлено невиконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка використовується відповідачем з порушенням вимог законодавства про охорону довкілля та способами, які суперечать екологічним вимогам. Крім того, відповідачем всупереч вимог пункту 8.4. Договору не закінчено будівництво спортивно-оздоровчого комплексу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2012 року, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2012 року у справі №10/452 позов задоволено повністю: розірвано договір оренди земельної ділянки на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп", зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів 14.10.2004 року за № 79-6-00237; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 100,0337 га, вартістю 190 192 364, 83 грн., яка розташована на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва (кадастровий номер :90:371:0016 ).

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2013 року рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2012 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2012 року у справі № 10/452 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за результатами розгляду справи не встановлено факту порушення відповідачем прав орендодавця за договором оренди, тобто Київської міської ради, відносно незабудови земельної ділянки у строк, встановлений Договором оренди, а прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами істотного порушення відповідачем умов Договору оренди, як не встановлено і порушення відповідачем виконання своїх обов`язків, обумовлених ст. 25 Закону України "Про оренду землі".

Не погодившись із прийнятим рішенням, Заступник прокурора міста Києва подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з порушенням норм процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що матеріалами справи встановлено, що протягом 15 років з моменту реєстрації договору оренди, ТОВ «Будінвестгруп» не виконало свого обов`язку та не завершило забудову земельної ділянки. На думку прокуратури місцевим господарським судом не взято до уваги, що в матеріалах справи наявний розроблений у 2006 році проект будівництва та те, що відповідачем отримано дозволи на виконання будівельних робіт від 25.04.2006 року та від 22.05.2007 року. Також скаржником зазначено, що суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 2, ст. 651 Цивільного кодексу України, а саме те, що право на розірвання договору у сторони виникає не лише у разі істотного порушення умов договору, а також і у інших випадках, встановлених договором або законом. Крім того прокуратура звертає увагу, що Київська міська рада не отримала того на, що вона розраховувала при укладанні спірного договору.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Євсіков О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 року апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 396 грн.

20.11.2019 року від Заступника прокурора міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання з письмовими поясненнями щодо сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року у справі №10/452 та призначено розгляд справи на 16.01.2020 року.

19.12.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли пояснення до апеляційної скарги в яких останній просив задовольнити апеляційну скаргу.

27.12.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2020 року.

В судовому засіданні 06.02.2020 року прокурор та позивач надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до пункту 17 Рішення Київської міської ради від 27.11.2003 року № 236/1111 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" (а.с. 20 - 23, т. 1) було вирішено, зокрема:

- затвердити проект відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп" для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу на 23-му км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі м. Києва;

- припинити приватному сільськогосподарському підприємству "Бузівське" право користування земельною ділянкою загальною площею 100,00 га (сіножатей - 97,35 га, земель вкритих лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, - 1,13 га, штучними водотоками (каналами, колекторами, канавами) - 1,52 га), розташованою в адміністративних межах Голосіївського району м. Києва, та віднести зазначену земельну ділянку до земель запасу житлової та громадської забудови (лист-згода від 18.09.2003 № 72);

- перевести частину земельної ділянки площею 97,35 га із категорії земель сільськогосподарського призначення та частину земельної ділянки площею 1,13 га із категорії земель лісового фонду до земель запасу житлової та громадської забудови (лист-згода від 18.09.2003 № 72);

- передати товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп", за умови виконання п. 17.1 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 100,00 га для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу на 23-му км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

Також пунктом 17.1. Рішення Київської міської ради від 27.11.2003 року № 236/1111 Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп" було доручено:

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України;

- питання відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва та інші майново-правові питання вирішувати в установленому порядку;

- у місячний термін замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж та споруд, розміщених у межах земельної ділянки;

- питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.2003 року № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва";

- виконати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 04.08.2003 року № 19-1187, головного державного санітарного лікаря м. Києва від 07.08.2003 року № 5816, управління охорони навколишнього природного середовища Київської міської державної адміністрації від 13.08.2003 року № 119/04-4-10/303, Головного управління охорони культурної спадщини та реставраційно-відновлювальних робіт від 06.08.2003 року № 4483, Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" від 20.08.2003 року № 1138;

- виконати умови, викладені в протоколі засідання постійної комісії Київської міської ради з питань екологічної політики від 30.10.2003 № 16.

05.03.2004 року Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища було видано ТОВ "Будінвестгруп" Архітектурно-планувальне завдання № 04-0192 (а.с. 132 - 137, т. 3), відповідно до п. 10 якого виділену відповідачу земельну ділянку охорактеризовано, як "підтоплювані території".

02.04.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та СПД - ФО Сушко В.Г. (виконавець) було укладено Договір на виконання топографо-геодезичних робіт № 03-03 (а.с. 96-98, т. 11) щодо проведення топографічної зйомки та узгодження виконаної документації.

У зв`язку зі зміною цільового призначення земель за виконаними КП "Київський інститут земельних відносин" розрахунками розміру втрат сільськогосподарського виробництва (сіножаття) та розміру втрат лісогосподарського виробництва, ТОВ "Будінвестгруп" відшкодувало державі збитки, спричинені вилученням сільськогосподарських та лісогосподарських угідь із земель ПСП "Бузівське" у сумі 5 568 960, 00 грн. - за відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва та у сумі 90 965,00 грн. - за відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, про що свідчать платіжні доручення від 04.06.2004 року № 65 (а.с. 215, т. 1) і від 04.06.2004 року № 66 (а.с. 216, т. 2).

Місцевий господарський суд також встановив, що 27.08.2004 року між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп" (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (а.с. 24 - 32, т. 1), далі за текстом: "Договір", відповідно до п. п. 1.1., 2.1. якого було визначено, що орендодавець, на підставі п. 17 рішення Київської міської ради від 27.11.2003 року за № 236/1111, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку кадастровий номер :90:371:0016, що розташована - 23 (двадцять третій) км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва, розміром 100,0337 (сто цілих і триста тридцять сім десятитисячних) га, цільове призначення: для будівництва, експлуатації та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу.

Договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 14.10.2004 року за № 79-6-00237 у Книзі записів державної реєстрації договорів.

Згідно з п. 3.1. Договору його було укладено на 25 (двадцять п`ять) років.

Пунктом 8.4. Договору було передбачено, що орендар зобов`язаний, в тому числі, завершити забудову земельної ділянки в строки встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору, а також нести інші обов`язки, визначені законодавством України.

Пунктом 11.4. Договору було встановлено, що його може бути розірвано, зокрема, за рішенням суду, в порядку, встановленому законом, та в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця із звільненням Орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі коли Орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату (протягом двох місяців поспіль), порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п. 8.4. Договору, здійснення без згоди Орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

Договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків визначених у пунктах 5.1 та 8.4 Договору (п. 11.5. Договору).

01.09.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та ВАТ "Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського господарства" було укладено Договір на виконання робіт № 204140 (а.с. 99-104, т. 11) щодо розробки проектної документації з інженерної підготовки території.

У відповідності до Договору № 204140 від 01.09.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" та ВАТ "Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського господарства" останнім було розроблено Робочий проект "Інженерна підготовка території спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва" (а.с. 38 - 69, т. 1).

Згідно з п. 4.2. Робочого проекту визначено стан території, як: рівнинна, часткова заболочена, яка позаростала кущами, окремими деревами, луговою та болотною рослинністю і майже кожен затоплюється; ділянка з північно-східної сторони межує з дренажним каналом, з південної, східної та південно-східної - з оз. Конча.

Запроектовані заходи інженерної підготовки території відповідно до розділу 7 Робочого проекту: розчистка мілководної акваторії Канівського водосховища, намив території спортивно-оздоровчого комплексу, облаштування прибережної захисної смуги внутрішніх водойм та рекреаційні заходи.

07.10.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та ПП "Етос" (генпідрядник) було укладено Договір генерального підряду № 07-10ГП (а.с. 40-43, т. 11), за умовами якого генпідрядник зобов`язався погодити проект підготовки з усіма зацікавленими службами, отримати позитивний висновок експертизи та дозвіл на інженерну підготовку території, після чого приступити до зняття рослинного ґрунту та його складування, а також намив ґрунту.

17.11.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та ВАТ "Український головний проектно-розвідувальний та науково-дослідний інститут з меліоративного та водогосподарського господарства" було укладено Договір на виконання робіт № 204155 (а.с. 105-108, т. 11) щодо здійснення авторського нагляду за інженерною підготовкою території.

В подальшому, а саме 19.12.2004 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та СПД - ФО Доценко Т.А. було укладено Договір на виконання передпроектних розробок № 11/04 (а.с. 109-110, т. 11) щодо будівництва спортивно-оздоровчого комплексу.

Крім того, 19.01.2005 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та Спеціалізованою державною організацією "Київська міська служба української інвестиційної експертизи" (виконавець) було укладено Договір № 4756 (а.с. 115, т. 11) на виконання комплексної державної експертизи інвестиційного проекту будівництва.

14.02.2005 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та Державним регіональним геологічним підприємством "Північгеологія" (виконавець) було укладено Договір № 05/38 (а.с. 116, т. 11) щодо погодження робочого проекту з інженерної підготовки території.

Також 14.02.2005 року Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва було проведено обстеження зелених насаджень на переданій ТОВ "Будінвестгруп" в оренду земельній ділянці та складено Акт від 14.02.2005 року № 27 (а.с. 79 - 82, т. 1), затверджений директором Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Голосіївського району м. Києва та погоджений Київським комунальним об`єднанням земельного будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд", відповідно до якого визначено, що територія, яка відводиться під будівництво та експлуатацію спортивно-оздоровчого комплексу площею 100 га являє собою луги, які в більшості своїй під час весняної повені затоплені, травостій рідкий, неоднорідний, багато бур`янів; зноситься 9,9 га газону лугового незадовільного стану, 19,8 га газону лугового задовільного стану, пересадці підлягає 26 дерев. Розмір відшкодування відновлювальної вартості визначено в сумі 1 185 238, 96 грн.

18.02.2005 року Північним державним регіональним геологічним підприємством "Північгеологія" було складено Гідрогеологічний висновок на робочий проект "Інженерна підготовка території спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва" (а.с. 82 - 83, т. 4), який вирішено погодити вказану проектну документацію.

З матеріалів справи також вбачається, що 01.08.2005 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та ВАТ "Укрводпроект" (виконавець) було укладено Договір № 205088 (а.с. 122-126, т. 11) на виконання робіт з розробки проектної документації "Реконструкція гідротехнічних споруд захисного масиву "Конча-Заспа". Друга черга будівництва по контуру землевідведення гольф-поля".

Окрім цього, 25.11.2005 року Управління охорони навколишнього природного середовища Листом за № 071/04-4-15/5235 від 25.11.2005 (а.с. 92 - 93, т. 4) погодилось з можливістю внесення локальних змін у рельєф, з застосуванням намиву до запроектованої у східній частині земельної ділянки дороги.

30.11.2005 року між ТОВ "Будінвестгруп" (замовник) та Інститутом гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзеєва (виконавець) було укладено Договір № 4054 (а.с. 132-133, т. 11) щодо санітарно-гігієнічної оцінки каналізування гостьових будинків (котеджів) гольф-клубу.

Також в матеріалах справи наявний Висновок державної екологічної експертизи № 29/1, складений 06.12.2005 року Державним управлінням екології та природних ресурсів в м. Києві зі змісту, якого вбачається позитивна оцінка матеріалів робочого проекту з інженерної підготовки території. (а.с. 84 - 85, т. 4).

Крім того 16.12.2005 року позитивний висновок щодо вказаної проектної документації також надано Державним комунальним підприємством "Плесо" (а.с. 86 - 87, т. 4).

В подальшому, 19.01.2006 року Дніпровське басейнове управління водних ресурсів Листом за № ІД/8-51 від 19.01.2006 року (а.с. 85, т. 1) погоджено Проект "Інженерна підготовка території спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва".

Також Спеціалізованою державною організацією "Київська міська служба української інвестиційної експертизи" було надано Позитивний висновок комплексної державної експертизи робочого проекту з інженерної підготовки території від 01.02.2006 року. (а.с. 89, т. 4).

25.04.2006 року ТОВ "Будінвестгруп" отримало від Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Дозвіл на виконання будівельних робіт № 1969-Гл/С від 25.04.2006 року (а.с. 86, т. 1) "Інженерна підготовка території спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва" відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища за № 0651-а-04 від 21.12.2005 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що в квітні 2006 року ПП "Етос" на виконання укладеного з ТОВ "Будінвестгруп" Договору генерального підряду № 07-10ГП від 07.10.2004 року було розпочато проведення робіт з інженерної підготовки території й такі роботи тривали протягом 2006, 2007, 2008 років, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт. (а.с. 54-75, т. 11).

Також встановлено, що на початку 2006 року на замовлення відповідача КП "Проет-Сервіс" та АМ "Т. Доценко" було розпочато розробку проектної документації стадії "Проект": "Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва" (т. 5, т. 6, т. 7, т. 8, т. 9, т. 10).

За змістом тому 12 вказаного Проекту під назвою "Проект організації будівництва" (а.с. 102-137, т. 10), підрозділ 4 "Обґрунтування прийнятої тривалості будівництва. Послідовність спорудження основних будівель та споруд", визначено, що загальна тривалість будівництва спортивно-оздоровчого комплексу визначена у відповідності з нормами СНіП 1.04.03-85* (частина 2), як сума тривалості виконання інженерної підготовки території та будівництва споруд спортивного комплексу з пансіонатом для оздоровлення та відпочинку на 210 номерів, гольф-клубу та гольф-академії. Тривалість інженерної підготовки території площею 100 га складає 10 місяців; тривалість будівництва споруд спортивного комплексу з пансіонатом для оздоровлення та відпочинку на 210 номерів загальною площею 16 018,9 кв.м. складає 17,5 місяців; тривалість будівництва гольф-клуба загальною площею 3 174,3 кв.м. складає 10,5 місяців; тривалість будівництва гольф-академії об`ємом 2 334,81 кв.м. складає 5 місяців, загальна розрахункова тривалість будівництва визначена як сума попередніх показників: 43 місяці.

Послідовність спорудження основних будівель і споруд Проектом визначена двома періодами: підготовчим та основним. Підготовчий період: облаштування тимчасових будівель і споруд; влаштування мереж тимчасового водо- електропостачання від існуючих мереж; облаштування тимчасових доріг; вертикальне планування. Основний період: у зв`язку з наявністю високого рівня горизонту ґрунтових вод, проектом передбачено виконання інженерної підготовки території шляхом намиву території за допомогою земснаряду. Після завершення інженерної підготовки території споруджуються будівлі, які входять в склад спортивно-оздоровчого комплексу: спорткомплекс з пансіонатом для відпочинку, гольф-клуб, гольф-академія, будинки для охорони. Будівництво комплексу завершують роботи по благоустрою та озелененню.

Проектом станом на 2006 рік були визначені наступні техніко-економічні показники: загальна кошторисна вартість будівництва - 398 182, 868 тис. грн, кошторисна вартість будівельно-монтажних робіт - 269 297, 746 тис. грн, тривалість будівництва - 43 місяці, в тому числі підготовчий період - 1 місяць, змінність робіт - 2 зміни, трудомісткість - 2 640 908 людиногодини.

25.04.2006 року Державне комунальне підприємство "Плесо" Листом за № 412 від 25.04.2006 року (а.с. 94, т. 4) погодило відповідачу проект "Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва", за умови внесення до нього запропонованих змін.

14.08.2006 року КО "Київзеленбуд" на підставі Акту обстеження зелених насаджень від 14.02.2005 року № 27 було виставлено відповідачу рахунок № 1300 від 14.08.2006 року (а.с. 83, т. 1) на оплату відшкодування відновлювальної вартості в сумі 1 185 238, 96 грн., в т.ч. ПДВ 237 047, 79 грн., який відповідач оплатив в повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням № 470 від 28.08.2006 року (а.с. 84, т. 1).

В матеріалах справи наявний Висновок на проект будівництва № 811 від 13.10.2006 року, яким Київська міська санепідемстанція погодила проект будівництва спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва. (а.с. 101 - 102, т. 4).

30.01.2007 року Державний департамент пожежної безпеки Листом за № 32/4/455 від 30.01.2007 року (а.с. 103, т. 4) надав Експертний висновок щодо відсутності порушень вимог пожежної безпеки в проекті "Спортивно-оздоровчий комплекс на 23 км Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва", розробленого КП "Проект-Сервіс", АМ "Т. Доценко" та ПП "Еководотехніка". При цьому, також було наголошено на необхідності надання проектно-кошторисної документації на стадії "Робочий проект" в повному обсязі на експертизу до Департаменту.

Окрім цього, 12.02.2007 року Спеціалізованою державною організацією "Київська міська служба української інвестиційної експертизи" було надано Позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту будівництва спортивно-оздоровчого комплексу (а.с. 108 -109, т. 4).

26.02.2007 року Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Листом за № 07-1564 від 26.02.2007 року (а.с. 104 - 105, т. 4) надало погодження архітектурного рішення проекту будівництва спортивно-оздоровчого комплексу.

З матеріалів справи також вбачається, що 19.04.2007 року між ТОВ "Будінвестгруп" та Головним управлінням економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було укладено Договір № 314 (а.с. 31-33, т. 11) про пайову участь на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв`язку з будівництвом спортивно-оздоровчого комплексу.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що на підставі платіжних доручень № 19 від 22.05.2007 року на суму 2 070 420,00 грн. та № 23 від 26.10.2007 року на суму 4 140 840, 00 грн. (а.с. 34, 35, т. 11) ТОВ "Будінвестгруп" сплатило пайовий внесок на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

В подальшому, 22.05.2007 року ТОВ "Будінвестгруп" отримало від Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Дозвіл на виконання будівельних робіт № 2561-Гл/С від 22.05.2007 року (а.с. 110, т. 4) з будівництва спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва.

25.07.2007 року Першим заступником головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища було прийнято Рішення № 52 (а.с. 37, т. 12) про тимчасову заборону (зупинення) гідронамивних і днопоглиблювальних робіт, розчищення мілководної частини акваторії річки Дніпро (Канівське водосховище), робіт з інженерної підготовки територій для будівництва житлово-рекреаційних комплексів, в тому числі ТОВ "Будінвестгруп" та спортивно-оздоровчого комплексу на 23-му км Столичного шосе (Конча-Заспа) на землях Обухівського району Київської області та Голосіївського району м. Києва.

Вказане рішення мотивоване ненаданням під час проведення перевірок проектної та дозвільної документації на проведення вказаних робіт.

20.09.2007 року ТОВ "Будінвестгруп" отримало від Заступника Головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Дозвіл № 10 від 20.09.2007 року (а.с. 87 - 88, т. 1) на відновлення гідронамивних і днопоглиблювальних робіт, розчищення мілководної частини акваторії річки Дніпро (Канівське водосховище), робіт з інженерної підготовки територій.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що 14.12.2007 року між ТОВ "Будінвестгруп" та Приватним підприємством "Этос" було укладено Договір підряду № 25/12-07 (а.с. 114 - 118, т. 1), за яким ПП "Этос" зобов`язалось за дорученням і за рахунок ТОВ "Будінвестгруп" виконати комплекс будівельно-монтажних робіт, зазначених у п. 1.2. цього Договору на об`єкті "Спортивно-оздоровчий комплекс на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі м. Києва (Дозвіл на виконання будівельних робіт № 2561-Гл/С від 22.05.2007 року, Замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвестгруп"), а Замовник зобов`язався у встановленому порядку прийняти зазначені роботи, підписати Акт фактично виконаних робіт за Договором (форма КБ-2В) та Довідку (форма КБ-3), та оплатити вартість виконаних робіт ПП "Этос".

Також 17.12.2007 року між ТОВ "Будінвестгруп" та ТОВ НВЦ "БАМ Проект" укладено Договір на створення проектно-вишукувальної продукції (договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності) (а.с. 110 - 113, т. 1), згідно умов якого ТОВ "Будінвестгруп" доручило, а ТОВ НВЦ "БАМ Проект" прийняв на себе розробку (створення): "Інженерно-геологічних вишукувань для будівництва споруд по об`єкту "Гольф-Поле" в Конча-Заспі на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою 23км Столічного шосе у Голосіївському районі м. Києва, що знаходиться в оренді у ТОВ "Будінвестгруп" відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 27.08.2004, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради за № 79-6-00237, 14.10.2004 року.

20.12.2007 року між ТОВ "Будінвестгруп" та ТОВ ВБФ Концерн "РеалБуд" було укладено Договір на виконання проектних робіт № 20/12/07 (а.с. 105 - 109, т. 1), відповідно до п. 1.1. якого ТОВ "Будінвестгруп" доручило, а ТОВ ВБФ Концерн "РеалБуд" прийняло на себе зобов`язання виконати роботи, а саме - розробити проектну документацію по зовнішнім та внутрішньоплощовим інженерним мережам на стадії "Р" спортивно - оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва стадії "Робоча документація".

26.03.2009 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в м. Києві Павленком С.Л., стажером Державної екологічної інспекції в м. Києві Муратовим В. і представником ГУ СБУ було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Будінвестгруп", результати якої оформлено відповідним Актом від 26.03.2009 року (а.с. 35 - 36, т. 1), за змістом якого значиться, що на земельній ділянці загальною площею 100,0337 га, розташованій за адресою: 23 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва, ТОВ "Будінвестгруп" знято верхній родючий шар ґрунту на площі близько 70 га та складовано його на тій же території об`ємом близько 350 000 кв.м. Також в акті перевірки зазначено, що згідно з актом обстеження зелених насаджень від 14.02.2005 року № 27 на земельній ділянці був наявний газон луговий, який при знятті верхнього родючого шару ґрунту ТОВ "Будінвестгруп" знищено.

06.04.2009 року Державною екологічною інспекцією в м. Києві видано Припис (а.с. 101 - 102, т. 1), згідно з яким ТОВ "Будінвестгруп" зобов`язано надати Державній екологічній інспекції в м. Києві проект будівництва спортивно-оздоровчого комплексу; висновок екологічної експертизи проекту; ордер на знесення зелених насаджень на ділянці; погодження управління ОНПС в м. Києві акта на знесення зелених насаджень; дозвіл на знесення верхнього шару ґрунту.

Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна видало ТОВ "Будінвестгруп" Довідку за № 6365 (И-2012) від 15.02.2012 року про готовність незавершеного будівництва об`єкта нерухомого майна: "Спортивно-оздоровчий комплекс, що знаходиться в м. Києві по вул. Столичне шосе, 23 км у Голосіївському районі, складає 15 відсотків. (а.с. 28, т. 2).

Також 22.02.2012 року реєстратором Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ "Будінвестгруп" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що підтверджується Витягом № 33263568 від 22.02.2012 року (а.с. 29, т. 2).

В свою чергу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил зі сторони ТОВ "Будінвестгруп", про що складено Акт від 22.02.2012 року (а.с. 49 - 50, т. 3), за змістом якого перевіркою встановлено, що на об`єкті будівництва генпідрядною організацією ТОВ "Девіжн Констракшин" виконуються будівельні роботи з намиву ґрунту, земляні роботи з влаштуванням фундаментів під об`єкти будівництва.

15.05.2012 року ТОВ "Будінвестгруп" отримано від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві Дозвіл на виконання будівельних робіт № КВ 8 (а.с. 89, т. 2) із будівництва спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва відповідно до проектної документації, яка розроблена КП "Проект-Сервіс".

З матеріалів справи також вбачається та судом першої інстанції враховано, що Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в місті Києві та Київської міської ради у 2011 році звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом до ТОВ "Будінвестгруп" про стягнення шкоди в сумі 17 000 000,00 грн., завданої державі внаслідок самовільного знищення газону при проведенні будівельних робіт на земельній ділянці, розташованій за адресою: 23 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва (справа № 62/171-51/369-2012).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.06.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2018 року у справі № 62/171-51/369-2012 у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначені вище рішення у справі № 62/171-51/369-2012 обґрунтовані тим, що прокурором і позивачами не було доведено наявності газону на спірній земельній ділянці документами, складеними згідно з Правилами утримання зелених насаджень та Інструкцією з технічної інвентаризації зелених насаджень у містах та селищах міського типу України.

Також під час розгляду справи № 62/171-51/369-2012 суди відзначили, що прокурор і позивачі не надали суду відомостей про наявність матеріалів обліку зелених насаджень на цій земельній ділянці, паспорта об`єкта, складеного на підставі матеріалів інвентаризації зелених насаджень (матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках), затверджений балансоутримувачем (власником чи користувачем), та інших документів, що свідчать про прийняття на баланс газонів лугових площею 100 га.

Крім того судами у справі № 62/171-51/369-2012 було установлено, що в матеріалах справи немає доказів наявності газону на час проведення ТОВ "Будінвестгруп" будівельних робіт на земельній ділянці та, відповідно, доказів перебування цієї земельної ділянки на балансі будь-якого підприємства.

Суди також в справі № 62/171-51/369-2012 звернули увагу на те, що ТОВ "Будінвестгруп" відшкодувало державі збитки, спричинені вилученням сільськогосподарських та лісогосподарських угідь із земель ПСП "Бузівське", та що згідно з листом ПСП "Бузівське" від 18.09.2003 року № 73 збитки землекористувача ПСП "Бузівське" у зв`язку з припиненням права користування ним земельною ділянкою, розташованою на 23 км Столичного шосе, площею 100 га відсутні.

Крім того, під час розгляду справи № 62/171-51/369-2012 судами було установлено, що під час передачі земельної ділянки в оренду ТОВ "Будінвестгруп" сплатило на користь КП "Київзеленбуд" відновлювальну вартість від знесення зелених насаджень у сумі 1 422 286, 75 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.08.2006 року № 470.

Також у справі № 62/171-51/369-2012 зазначено щодо доводів прокурора про підтвердження вини ТОВ "Будінвестгруп" актами перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства від 26.03.2009 року та 12.11.2009 року, приписом від 06.04.2009 року, складеними державними інспекторами Державної екологічної інспекції в м. Києві, а саме судами в межах справи № 62/171-51/369-2012 було встановлено проведення цих позапланових перевірок не у спосіб, визначений законом, та із порушенням Порядку організації і проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, у зв`язку з чим суди дійшли висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, з чим погодився і Верховний Суд.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають обов`язковість виконання усіма суб`єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже колегія суддів звертає увагу, що встановлені у справі № 62/171-51/369-2012 обставини не потребують додаткового доказування.

При цьому, звертаючись з даним позовом прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем орендована земельна ділянка за спірним договором використовувалась з порушенням вимог законодавства про охорону довкілля та способами, які суперечать екологічним нормам, а також те, що відповідачем не закінчено будівництво на орендованій земельній ділянці у строк (трирічний), передбачений п. 8.4. спірного договору.

Колегія суддів зазначає, що оскільки під час розгляду справи № 62/171-51/369-2012 було встановлено відсутність порушення відповідачем вимог законодавства про охорону довкілля та способами, які суперечать екологічним нормам, а як вже вище було встановлено, що обставини встановлені у справі № 62/171-51/369-2012 не потребують додаткового доказування, позовні вимоги в цій частині не потребують додатковому доказуванню та не розглядаються.

При цьому, місцевим господарським судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав щодо не встановлення факту порушення відповідачем прав орендодавця за договором оренди, тобто Київської міської ради, відносно незабудови земельної ділянки у строк, встановлений Договором оренди, а прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами істотного порушення відповідачем умов Договору оренди, як не встановлено і порушення відповідачем виконання своїх обов`язків, обумовлених ст. 25 Закону України "Про оренду землі".

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

За змістом статей 525, 526, 629 ЦК України і статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 статті 651 ЦК України). Аналогічні положення наведено у частині 1 статті 188 ГК України.

Згідно із частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дає змоги потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 № 925/1074/17.

Так, дійсно, пунктом 8.4. Договору було передбачено, що орендар зобов`язаний, в тому числі, завершити забудову земельної ділянки в строки встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору, а також нести інші обов`язки, визначені законодавством України.

Отже, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини 1 статті 611 ЦК України).

Однак, відповідно до частин 1 та 2 статі 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу, що наявність права на припинення дії договору, у інший спосіб, ніж в межах судового вирішення спору, не позбавляє сторону права звернутися до суду з вимогою розірвати договір з огляду на невиконання стороною своїх зобов`язань; натомість відповідний судовий спір вирішується із застосуванням наведених вище положень законодавства щодо критерію істотності порушених умов договору, що зумовлює для позивача необхідність довести, чого саме його було значною мірою позбавлено через порушення відповідного зобов`язання.

Правову позицію щодо обов`язковості встановлення наявності або відсутності вини орендаря у невиконанні умов договору оренди земельної ділянки в частині закінчення її забудови у визначений строк викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №910/2566/16, від 27.06.2018 у справі №910/4198/16, від 18.06.2019 у справі №910/8424/18.

При цьому, як вбачається із правових позицій Верховного Суду зазначених вище, відсутність такої вини свідчить і про відсутність підстав для розірвання договору оренди з вказаної підстави.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи про, що зазначено вище відповідач, отримавши в користування спірну земельну ділянку, одразу розпочав її освоєння: провів необхідні вишукувальні (топографо-геодезичні та обстежувальні) та передпроектні роботи; замовив розробку проектної документації на проведення інженерної підготовки території шляхом її намиву, що було об`єктивно необхідним з огляду на її підтоплення ґрунтовими водами; погодив вказану документацію та приступив до виконання таких робіт; замовив розробку проектної документації на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу; вчиняв активні дії щодо її погодження тощо.

Суд першої інстанції також дослідив якісні характеристики об`єкта будівництва та обсяг будівництва й встановив, що, як зазначалось вище, за змістом Проекту "Будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на 23 км Столичного шосе (Конча-Заспа) у Голосіївському районі міста Києва", том 12 під назвою "Проект організації будівництва" (а.с. 102-137 т. 10), підрозділ 4 "Обґрунтування прийнятої тривалості будівництва. Послідовність спорудження основних будівель та споруд", визначено, що загальна тривалість будівництва спортивно-оздоровчого комплексу визначена у відповідності з нормами СНіП 1.04.03-85* (частина 2), як сума тривалості виконання інженерної підготовки території та будівництва споруд спортивного комплексу з пансіонатом для оздоровлення та відпочинку на 210 номерів, гольф-клубу та гольф-академії. Тривалість інженерної підготовки території площею 100 га складає 10 місяців; тривалість будівництва споруд спортивного комплексу з пансіонатом для оздоровлення та відпочинку на 210 номерів загальною площею 16 018,9 кв.м. складає 17,5 місяців; тривалість будівництва гольф-клуба загальною площею 3 174,3 кв.м. складає 10,5 місяців; тривалість будівництва гольф-академії об`ємом 2 334,81 кв.м. складає 5 місяців, загальна розрахункова тривалість будівництва визначена як сума попередніх показників: 43 місяці.

Послідовність спорудження основних будівель і споруд Проектом визначена двома періодами: підготовчим та основним. Підготовчий період: облаштування тимчасових будівель і споруд; влаштування мереж тимчасового водо- електропостачання від існуючих мереж; облаштування тимчасових доріг; вертикальне планування. Основний період: у зв`язку з наявністю високого рівня горизонту ґрунтових вод, проектом передбачено виконання інженерної підготовки території шляхом намиву території за допомогою земснаряду. Після завершення інженерної підготовки території споруджуються будівлі, які входять в склад спортивно-оздоровчого комплексу: спорткомплекс з пансіонатом для відпочинку, гольф-клуб, гольф-академія, будинки для охорони. Будівництво комплексу завершують роботи по благоустрою та озелененню.

Проектом станом на 2006 рік були визначені наступні техніко-економічні показники: загальна кошторисна вартість будівництва - 398 182, 868 тис. грн, кошторисна вартість будівельно-монтажних робіт - 269 297, 746 тис. грн, тривалість будівництва - 43 місяці, в тому числі підготовчий період - 1 місяць, змінність робіт - 2 зміни, трудомісткість - 2 640 908 людиногодини.

З наведеного слідує, що запроектований строк будівництва спірного об`єкту - 43 місяці (приблизно 4 роки), при цьому відповідні роботи могли бути розпочаті не раніше розробки проектної документації, її погодження у встановленому законом порядку, а також отримання дозволів на проведення будівельних робіт.

Місцевим господарським судом також враховано, що отримання дозвільної документації на забудову земельної ділянки не залежить від волі відповідача, проте такі обставини впливають на строки забудови земельної ділянки, оскільки відповідач не має права вчиняти дії по будівництву не отримавши обумовленого законом обсягу погодження будівельної документації та відповідні погодження служб, на які законом покладено функції дотримання забудовниками вимог закону при будівництві об`єктів нерухомості.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач після розробки проектної документації та її погодження розпочав проведення робіт з інженерної підготовки території в 2006 році та проводив їх до 2008 року включно.

Тобто, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується складність та великі обсяги будівництва спортивно-оздоровчого комплексу на спірній земельній ділянці. Окрім цього, матеріалами справи підтверджується відсутність бездіяльності відповідача, а навпаки всі надані докази відповідачем свідчать про здійснення великого обсягу робіт, зокрема з документального оформлення.

Крім того, колегією суддів також встановлено понесення відповідачем значних витрат, а саме відшкодування відновлювальної вартості в сумі 1 185 238, 96 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 470 від 28.08.2006 року (а.с. 84, т. 1), відшкодування державі збитків, вартість від знесення зелених насаджень у сумі 1 422 286, 75 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.08.2006 року № 470, сплаті пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в розмірі 4 140 840, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 19 від 22.05.2007 року на суму 2 070 420,00 грн. та № 23 від 26.10.2007 року (а.с. 34, 35, т. 11).

Також, з долучених до матеріалів справи доказів не можливо й зазначити про бездіяльність відповідача в частині здійснення будівництва оскільки відповідно до актів приймання виконаних підрядних робіт вбачається, що було розпочато проведення робіт з інженерної підготовки території й такі роботи тривали протягом 2006, 2007, 2008 років. (а.с. 54-75, т. 11).

Крім того, відповідно до Акту від 22.02.2012 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві вбачається, що на об`єкті будівництва генпідрядною організацією ТОВ "Девіжн Констракшин" виконуються будівельні роботи з намиву ґрунту, земляні роботи з влаштуванням фундаментів під об`єкти будівництва.

Тобто, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем здійснювались підрядні роботи, що говорить про намір відповідача здійснити будівництво спортивно-оздоровчого комплексу на спірній земельній ділянці.

Однак, як вірно зазначено місцевим господарським судом, ініціювання в 2011 році судових спорів про стягнення шкоди (№ 62/171-51/369-2012) та про розірвання договору оренди земельної ділянки, слід визнати обставинами, які додатково сприяли правовій невизначеності для відповідача у спірних правовідносинах.

Також у відношенні відповідача контролюючими та правоохоронними органами здійснювались численні перевірки, за наслідком яких складались висновки, що давали відповідачу обґрунтовані підстави для сумнівів щодо можливості продовжувати здійснення будівництва.

Окрім цього колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції про врахування того, що у 2008 році у будівельній галузі виникли кризові явища внаслідок впливу світової фінансової кризи, що є загальновизнаним фактом, у зв`язку з чим було прийнято Закон України "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва".

Колегія суддів також вважає звернути увагу, що Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна видало ТОВ "Будінвестгруп" Довідку за № 6365 (И-2012) від 15.02.2012 року про готовність незавершеного будівництва об`єкта нерухомого майна: "Спортивно-оздоровчий комплекс, що знаходиться в м. Києві по вул. Столичне шосе, 23 км у Голосіївському районі, складає 15 відсотків. (а.с. 28, т. 2).

Також 22.02.2012 року реєстратором Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ "Будінвестгруп" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що підтверджується Витягом № 33263568 від 22.02.2012 року. (а.с. 29, т. 2).

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, та вбачається із матеріалів справи, відповідач вчиняє дії, необхідні для здійснення та закінчення забудови спірної земельної ділянки, здійснює відповідні витрати на проведення будівельних робіт, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи, однак тривалість процедур і значна кількість дозвільних документів уповільнює здійснення забудови земельної ділянки.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність вини відповідача у порушенні строків завершення забудови земельної ділянки та, як наслідок, про відсутність підстав для застосування цивільно-правової відповідальності у виді розірвання договору, оскільки відповідач вчиняв передбачені законодавством і договором дії, спрямовані на забудову орендованої земельної, а недотримання визначених у пункті 8.4 договору строків завершення будівництва сталося через тривалість надання уповноваженими органами технічних умов, розроблення проектно-будівельної документації, її погодження і затвердження зазначеними органами, надання відповідачеві необхідних дозволів, перевірок контролюючими та правоохоронними органами, ініціювання судових спорів спрямованих на позбавлення відповідача права оренди земельної ділянки, тобто не з вини відповідача.

Колегія суддів також звертає увагу, що посилання позивача на ст. 416 Цивільного кодексу України та ст. 102-1 Земельного кодексу України не розглядаються на підставі ч. 5, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прокуратурою не заявлено вимоги визнати припиненими договір оренди на підставі ст. 416 Цивільного кодексу України та 102-1 Земельного кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Серков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) визначено три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме:

(1) чи є втручання законним;

(2) чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес;

(3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону.

Відповідно до ч. 1, ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися "значною свободою розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

При цьому судом першої інстанції вірно встановлено, що прокуратурою доказів завдання шкоди органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у зв`язку з порушенням відповідачем визначених Договором оренди строків будівництва - не було надано.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

В питаннях оцінки "пропорційності" Європейський суд з прав людини, як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, також визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за виключенням випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах "Спорронґ і Льоннорт проти Швеції", "Булвес" АД проти Болгарії"). Таким чином, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини майнове право особи може бути припинено, зокрема у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що в результаті такого втручання у право на мирне володіння майном, відповідач несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що в даній справі не дотримано жодного критерію, які дають право суду на втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями, наданими статтею 1 Першого протоколу.

Окрім цього, колегія суддів вважає звернути увагу на те, що в разі розірвання договору відповідач буде мати право у відповідності до вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі» на відшкодування витрат, які він здійснив на поліпшення земельної ділянки, що навпаки призведе до можливого, нічим не обґрунтованого тягаря для місцевого бюджету.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами 02.07.2016 року не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року у справі №10/452 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 року у справі №10/452 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №10/452.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.02.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

О.О. Євсіков