ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2794/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця Мостовенка Олександра Васильовича, м. Вишневе

про стягнення 222 476,04 грн.

за участю представників:

від позивача: Майтапова В.Ю., довіреність від 17.01.2019 №13/19;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ (далі по тексту - банк, АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 25.10.2019 №114/б-167335 до відповідача - фізичної особи-підприємця Мостовенка Олександра Васильовича, м. Вишневе Києво-Святошинського району (далі по тексту - ФОП Мостовенко О.В.), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.05.2019 №011/2557/556395 у сумі 222 476,04 грн., що складається з боргу за кредитом у розмірі 200 000,00 грн., боргу за відсотками у розмірі 22 476,04 грн., та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем - фізичною особою-підприємцем Мостовенком Олександром Васильовичем своїх зобов`язань за кредитним договором від 11.05.2019 №011/2557/556395.

Ухвалою суду від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2794/19, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання у справі №911/2794/19 призначено на 09.12.2019.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

09.12.2019 від АТ "Райффайзен Банк Аваль" до господарського суду Київської області надійшла заява щодо виконання ухвали суду від 12.11.2019.

В судове засідання 12.11.2019 представник позивача з`явився, відповідач не з`явився. В судовому засіданні 09.12.2019 судом було оголошено перерву до 13.01.2020, про що присутня представник позивача була повідомлена особисто під розписку, а відсутній відповідач шляхом направлення відповідної ухвали про повідомлення.

В судове засідання 13.01.2020 з`явилась представник позивача. Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання 13.01.2020 не скерував, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином в розумінні пункту 5 частини 6 ст. 242 ГПК України.

Рекомендовані поштові відправлення, якими суд направляв відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі №911/2794/19 від 12.11.2019 та копію ухвали про оголошення перерви у судовому засіданні у справі №911/2794/19 від 09.12.2019 на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті підприємством зв`язку до господарського суду Київської області за закінченням терміну зберігання.

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, суд зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною неявки в судові засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В розумінні до частини 3 зазначеної статті, не є перешкодою для розгляду справи повторна неявка учасника справи в судове засідання незалежно від підстав неявки.

Відповідач відзив на позов не подав. Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для ухвалення обґрунтованого рішення.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до фізичної особи-підприємця Мостовенка Олександра Васильовича про стягнення 222 476,04 грн., дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

11.05.2019 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та ФОП Мостовенком О.В. (позичальник) укладено кредитний договір №011/2557/556395 (далі - договір), відповідно до умов якого:

- відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок) (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором (п. 1.1 договору);

- кінцевий термін надання кредиту - 11.06.2019 - становить останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з метою отримання кредиту (п. 1.2 договору);

- кінцевий термін погашення кредиту - 11.05.2021, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі) (п. 1.3 договору);

- грошові зобов`язання позичальника за договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями позичальника, якщо інше не встановлено законодавством України (п. 1.5 договору);

- протягом всього строку фактичного користування кредитом (в т.ч. після настання кінцевого терміну погашення кредиту) позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки у розмірі 32% річних. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором (п. 2.1 договору);

- нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченої) протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту в повному обсязі (п. 2.2 договору);

- позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку визначеному договором (п. 5.1 договору);

- позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно графіком (п. 5.2 договору);

- позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 11 числа (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. Якщо дата платежу, зазначена в графіку, не є банківським днем, позичальник зобов`язаний здійснити платіж не пізніше останнього банківського дня, що передує даті платежу, визначений у графіку. При простроченні ануїтетного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком (п. 5.3 договору);

- договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (п. 12.1 договору).

Між сторонами виникли відносини кредитування та кредитного обслуговування відповідно до положень глави 71 ЦК України (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно виписки по рахунку ФОП Мостовенка О.В. за 13.05.2019, банк належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору, надавши 13.05.2019 відповідачу кредит в розмірі 200 000,00 грн.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

У п.42-43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75 (далі - Положення) зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п.44 Положення).

Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України (п.45 Положення). Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (п.46 Положення). Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (п.47 Положення). У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження)(п.48 Положення). Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (п.51 Положення).

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п.57 Положення).

Банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні (п.58 Положення).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку (п.60 Положення).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.62 Положення).

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з виписок по рахунку ФОП Мостовенка О.В., відповідач, який за умовами кредитного договору був зобов`язаний повертати кредит та сплачувати проценти за кредитом згідно графіку, погодженого сторонами у Додатку №1 до кредитного договору від 11.05.2019, не здійснив погашення суми заборгованості та не сплачував проценти, здійснивши фактично єдиний платіж 12.06.2019, який банк відповідно до свого права, передбаченого пунктом 5.8 Договору, зарахував на погашення процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8.1 Договору у разі настання дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором та/або Договором забезпечення, а також інші обставини, які на думку кредитора свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька заходів: відмовити в наданні кредиту або його частини (пункт 8.1.1), скасувати або встановити розмір ліміту в розмірі фактичної заборгованості (пункт 8.1.2); вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості (пункт 8.1.3).

Згідно пункту 8.2 Кредитор має право скористатись правами, зазначеними у пункті 8.1 та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин дефолту, зокрема у таких випадках: порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за договором (пункт 8.2.1).

За таких обставин, у зв`язку із невиконанням позичальником графіку погашення кредиту та сплати процентів, у кредитора настало право вимагати повного дострокового погашення заборгованості.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» направив боржнику ФОП Мостовенку О.В. вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 17.09.2019 №114/5-164020, у якій вимагав протягом 30 календарних днів з дати вимоги здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом із сплатою процентів.

Як свідчить роздруківка з офіційного сайту «Укрпошти» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, зазначену вимогу відповідачу було вручено особисто 23.09.2019 за адресою АДРЕСА_1 , відтак строк дострокового повного погашення кредиту є таким, що настав.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, за відповідачем рахується прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 200 000,00 грн.

Крім того, відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом, зокрема, п. 5.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 11 числа (надалі - дата платежу), та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до змісту графіка - 11 числа кожного місяця, починаючи з 11.06.2019 по 11.05.2021.

Судом враховано позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, відповідно до якої 1) після спливу визначеного договором строку кредитування чи 2) у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вище наведену позицію Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає наступне.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Дослідивши розрахунок процентів за користування кредитом наданий позивачем, судом встановлено, що такий здійснений в межах строку кредитування, арифметично вірно та у відповідності до умов договору.

Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що станом на 24.09.2019 за відповідачем рахується заборгованість по процентам за користування кредитом загалом в сумі 22 476,04 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

До матеріалів справи відповідачем не було додано належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм ст. ст. 76-79 ГПК України на підтвердження повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за кредитним договором від 11.05.2019 №011/2557/556395.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" повністю та приймає рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця Мостовенка Олександра Васильовича на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором від 11.05.2019 №011/2557/556395 в розмірі 222476,04 грн., що складається з: 200 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 22 476,04 грн. заборгості за відсотками.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мостовенка Олександра Васильовича ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 )

на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, Печерський район, вул. Лєскова, буд 9, ідентифікаційний код 14305909)

200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень нуль копійок) боргу по кредиту;

22 476,04 грн. (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень чотири копійки) відсотків за користування кредитом;

3 337,14 грн. (три тисячі триста тридцять сім гривень чотирнадцять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано .11.02.2020.

Суддя О.В. Конюх