ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 Справа № 904/3165/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65, зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників:

від позивача: Колесова О.Е., довіреність №106 від 15.10.2019, посвідчення №0852 від 24.03.2017, адвокат

від відповідача: Жуков А.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21842102 від 05.04.2016, керівник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19 (суддя Бондарєв Е.М.; рішення ухвалене о 12:47 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 24.09.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектура-Екологія", м.Покров, Дніпропетровська область

про стягнення 432000,00 грн. попередньої оплати

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з ТОВ "Архітектура-Екологія" 432000,00 грн. попередньої оплати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №20180289 від 24.04.2018 в частині своєчасного і повного виконання робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" до ТОВ "Архітектура-Екологія" про стягнення 432000,00 грн. попередньої оплати.

Суд дійшов висновку, що з огляду на не підписаний позивачем акт здачі-приймання робіт на суму 569321,78 грн., який вважається прийнятим відповідно до ст.ст. 853, 882 Цивільного кодексу України, відповідачем виконано роботи в обсязі більшому ніж було профінансовано позивачем (попередня оплата 432000,00 грн.). Отже, позивачем були порушені власні зобов`язання замовника, визначені законодавством і договором підряду.

Не погодившись з означеним рішенням, позивач (ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач вказує на порушення судом статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки наданих доказів.

За твердженням позивача відповідачем не виконувались передбачені договором роботи. При встановленні факту виконання робіт відповідачем, суд не звернув уваги на ті обставини, що підрядник не міг виконати у квітні 2019 роботи на промисловому майданчику замовника, оскільки йому не було передано будівельний майданчик (фронт робіт), як стверджує сам підрядник. Відповідно до п.7.7. Договору підрядником перед початком виконання робіт не розроблялись заходи з охорони праці, а замовником не оформлявся наряд-допуск на об`єкт. На протязі 2019 року заяв від відповідача про надання відповідних перепусток не поступало і перепуски не видавались.

Позивач зазначає, що відповідно до другого розділу Календарного плану вартість робіт складає разом з ПДВ 720000,00 грн. Направлений підрядником Акт нібито виконаних робіт за квітень 2019 складений на суму 569321,78 грн. з ПДВ. Різниця складає - 150678,22 грн. з ПДВ. Підрядник не в повному обсязі виконав роботи передбачені договором, а поетапне/ часткове здавання виконаних робіт договором не передбачено.

Скаржник вважає дату направлення претензії відповідачу - 05.12.2018, датою відмови від договору і розірвання, а твердження відповідача про її неотримання безпідставними, що спростовується наданими фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист і поясненнями працівників поштового відділення. Судом першої інстанції не надано оцінки вказаним обставинам і доводам позивача з цього приводу.

Позивач заперечує відносно доводів відповідача про зупинення позивачем робіт листом №02-40 від 30.05.2018. Стверджує, що не складав і не направляв такий лист на адресу відповідача. Вказує, що відповідачем не було надано для огляду оригінал листа та не надані докази його отримання.

Крім того, позивач вказує, що поза увагою суду залишився факт отримання позивачем Акту виконаних робіт за квітень 2019 після 05.12.2018, тобто після відмови від договору і розірвання договору в односторонньому порядку. Сторонами не приймались роботи за актом, а відповідачем не були надані з актом документи визначені у п. 9.9. договору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 02.12.2019 о 11:30 год.

Відповідач (ТОВ "Архітектура-Екологія") у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і безпідставними. Стверджує, що лист №02-40 від 30.05.2018 про зупинку робіт зазначених у Календарному плані отримав від позивача електронною поштою, про що свідчать скріншоти.

Відповідач вважає відсутніми підстави вважати, що позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 849 Цивільного кодексу України і відмовився від договору. На думку відповідача фіскальний чек і опис вкладення у цінний лист, надані як доказ направлення претензії, не є належними доказами. Відповідно до опису вкладення претензію було направлено відповідачу на адресу: 53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, в той час як відповідач зареєстрований за адресою: м. Покров, вул. Центральна, 33/ 61. Також опис вкладення не містить штрихового ідентифікатора.

Щодо невиконання підрядником п. 9.9. Договору, відповідач звертає увагу на те, що замовник не організував прийняття робіт і не підписав Акт виконаних робіт, а обов`язок підрядника надсилати поштою перелічені у п. 9.9. Договору документи не обумовлений договором. Замовником не заявлялось жодних вимог щодо необхідності передачі йому документів, наведених у вказаному пункті.

За клопотанням позивача і у зв`язку з неявкою представників сторін ухвалою суду від 02.12.2019 апеляційний розгляд справи було відкладено на 18.12.2019 о 14:30 год.

За розпорядженням керівника апарату суду від 18.12.2019, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Орєшкіної Е.В. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/3165/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2019 визначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19; розгляд справи призначено на 18.12.2019 о 14:30 год.

18.12.2019 в судовому засіданні оголошена перерва до 15.01.2020 о 16:30 год.

27.12.2019 представником позивача до суду апеляційної інстанції подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів в підтвердження фактичного невиконання і відсутності фізичної можливості виконання робіт у зв`язку з відсутністю робітників відповідача на промисловому майданчику ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" у 2019 році.

У судовому засіданні 15.01.2020 колегія суддів, керуючись статтями 118, 207 та частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України, залишила без розгляду клопотання позивача про залучення до матеріалів додаткових доказів, з підстав не обґрунтування поважності причин не надання таких доказів суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції у визначені судом для цього процесуальні строки.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 15.01.2020 оголошено вступну і резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектура-Екологія" (Підрядник) укладений договір підряду №20180289 від 24.04.2018 (а.с.12-17 т.1, далі - Договір), за умовами якого Підрядник зобов`язався виконати роботи за завданням замовника, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи, виконані в межах та на умовах договору.

Робота, виконана підрядником, та календарний план зазначений у Додатку №1, є невід`ємною частиною договору (пункт.1.2 договору).

За пунктом 2.1. Договору результат виконаних Підрядником робіт повинен відповідати узгодженій проектно-кошторисній документації (Додаток №2 - договірні ціни та локальні кошториси, є невідними частинами договору).

Згідно з пунктом 2.2. Договору підрядник зобов`язаний строго виконувати всі вказівки замовника з приводу виконання робіт в об`ємах передбачених узгодженою проектно-кошторисною документацією (додаток №2 - договірні ціни та локальні кошториси, є невід`ємними частинами договору).

Відповідно до пункту 2.4. Договору перед початком виконання робіт, але не пізніше 5 календарних днів від дати підписання сторонами договору, підрядник розробляє та погоджує з замовником графік виконання робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін і є додатком до договору.

Сторонами погоджено в пункті 5.1. Договору, що після підписання даного договору і виставлення Підрядником відповідного рахунку Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 60% вартості робіт, що складає 448452,00 грн. з урахуванням ПДВ. Повний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання актів виконаних робіт уповноваженими представниками сторін і надання Підрядником відповідного рахунку.

Згідно пункту 6.1. Договору Підрядник зобов`язався виконувати роботи відповідно до погодженого Календарного плану (додаток №1 до договору) з правом дострокового виконання.

Після закінчення виконання робіт Підрядник впродовж 3-х днів зобов`язаний письмово повідомити Замовника про готовність до здачі предмету підряду (пункт 6.2. Договору).

Порядок здачі-приймання робіт предмета підряду визначений сторонами у розділі 9 договору. Так, здача-приймання робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін, протягом 3-х днів з моменту повідомлення Замовника про готовність предмету підряду до приймання. В процесі здачі-приймання, сторони перевіряють відповідність закінчених робіт умовам договору і кошторисної документації.

Кінцевий розрахунок здійснюється після підписання актів виконаних робіт відповідно до пункту 9.1. Договору.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Договір діє з "24" квітня 2018 до "31" грудня 2018. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від повного виконання своїх зобов`язань за договором, а також від сплати можливих штрафних санкцій, за порушення, що мали місце під час дії договору.

Відповідно до Календарного плану сторонами погоджено перелік робіт та строк їх виконання, а саме:

1. Ремонт та фарбування естакади, ряди "Ж-І" вісь 52 - 58, площа 102 м/кВ. Договірна ціна № 12 до локального кошторису № 2-1-1 - 22 850,00 грн. без ПДВ;

2. Фарбування металоконструкцій ферм, зв`язку, колон, підкранових балок, ряд "Е - Ж" вісь 46 - 52, ряд "Ж -І", вісь 46-61. Договірна ціна № 13 до локального кошторису №2-1-1 - 600000,00 грн. без ПДВ.

Строк виконання робіт 60 календарних днів з дати попередньої оплати згідно пункту 5.1. Договору у відповідності з графіком згідно пункту 2.4. Всього до сплати 747420,00 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 8.2. Договору, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк є неможливим, Замовник має право відмовитися від договору підряду в односторонньому порядку та вимагати відшкодування збитків.

07.05.2018 Підрядником для здійснення попередньої оплати робіт за вищевказаним договором був виставлений Замовнику рахунок на оплату №4 на суму 448452,00 грн. з ПДВ (а.с.19 т.1).

На виконання умов договору Замовником перераховані грошові кошти у сумі 448452,00 грн. з призначенням платежу: "Передоплата за ТПЦ-2. Ремонт и покраска эстакады, ряды "Ж-И", оси 52-58, площадь 102 м/кв,дог. №20180289 выд 24.04.2018…", що підтверджується платіжним дорученням №4396 від 10.05.2018 (а.с.20 т.1).

Як вказує позивач, в серпні 2018 року підрядником було виконано та закрито Актом виконаних робіт роботи по першому Розділу Календарного плану, а саме - Ремонт та фарбування естакади, ряди "Ж - І" вісь 52 - 58, площа 102 м/кВ. Договірна ціна № 12 до локального кошторису №2-1-1. на суму 27 420,00 грн. з урахуванням ПДВ. Залишок вартості виконаних підрядником та прийнятих робіт по першому Розділу Календарного плану, оплачено 11.09.2018 платіжним дорученням №8840 на суму 10968,00 грн. з ПДВ.

Позивач, як Замовник, стверджує, що строк виконання робіт розрахований з дати здійснення попередньої оплати (60 календарних днів) становить до 09.07.2018 року включно, тому 03.12.2018 року він направив на адресу відповідача (Підрядника) претензію №1740, якою вимагав повернення попередньої оплати, сплати штрафних санкцій та відмовився від договору підряду №20180289 від 24 квітня 2018 року та вважає його розірваним.

Оскільки сума попередньої оплати не була повернута відповідачем (Підрядником), позивач (Замовник), посилаючись на свою відмову від договору підряду №20180289 від 24.04.2018 та відповідно на припинення зобов`язання за цим договором, вважаючи, що відпала правова підстава, на якій позивачем було перераховано відповідачу передоплату на суму 432000 грн. 00 коп., звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача в судовому порядку сумі 432000,00 грн. попередньої оплати за договором підряду №20180289 від 24.04.2018.

За змістом статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 843, статті 844 Цивільного кодексу України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (стаття 846 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 850 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робот), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 851 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Судом першої інстанції встановлені також наступні обставини:

- листом №02-40 від 30 травня 2018 року уповноважений пунктом 16 Договору представник замовника - головний інженер Чернов В.М. повідомив підрядника про зупинку з 30.05.2018 робіт, зазначених у календарному плані (Додаток №1, який згідно пункту 1.2. є невід`ємною частиною Договору). Також в матеріалах справи відсутні докази щодо вмотивованих зауважень позивача з приводу якості виконаних робіт чи строків їх виконання;

- позивач в порушення вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України доводів відповідача про те, що замовник, починаючи з 30.05.2018 не надав підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт) для виконання робіт, тобто порушив зобов`язання не спростував та не надав суду доказів належного виконання своїх зобов`язань у цій частині;

- натомість з матеріалів справи вбачається, що листом №1 від 27.03.2019 відповідач просив надати відповідь щодо продовження виконання робіт за договорами №20180289 та №20180291 від 24 квітня 2018 року;

- підрядником виконані (у травні 2018 року та у квітні 2018 року) та складено та підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати станом на квітень 2019 року (форми КБ-3), Розрахунок загально виробничих витрат до Акту КБ-2, відомість ресурсів та Акт приймання виконаних будівельних робіт станом на квітень 2019 року, відповідно до яких вартість фактично виконаних робіт з ПДВ складає 569321,78 грн.;

- підрядник 04.04.2019 цінним листом №833 з описом вкладеного надіслав замовнику підписані у односторонньому порядку по два екземпляри Акта приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року. Також листом з оголошеною цінністю №833 з описом вкладеного відповідач надіслав позивачу супровідний лист №1 від 03.04.2019 "Про надіслання актів форми КБ-2в та Довідки форми КБ-3" та Довідка форми КБ-3 за квітень 2019 року;

- згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №833, поштове відправлення з оголошеною цінністю №833 було одержане позивачем 19.04.2019;

- позивач не надіслав відповідачу отриманого 19.04.2019 акта приймання виконаних робіт форми КБ-2в станом на квітень 2019 року, у якому замовником було б вказано про відмову від підписання цього акта та мотиви відмови від його підписання, тобто не оформив свою відмову мотивованими запереченнями або зауваженнями. Отже, акт виконаних робіт за Договором за квітень 2019 року замовником не підписаний і не повернутий.

З огляду на встановлені вище обставини та враховуючи, що роботи виконані, акт здачі-приймання робіт на суму 569321,78 грн. не підписаний позивачем, проте є прийнятим відповідно до статей 853, 882 Цивільного кодексу України, то, судом першої інстанції встановлено, що підрядником (відповідачем) виконано роботи в обсязі більшому на 137321,78 грн., ніж було профінансовано замовником (попередня оплата 432000,00 грн.).

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем учинялись дії для належного виконання власних обов`язків за договором, у той час, як позивач порушив власні зобов`язання замовника, визначені законодавством та договором підряду.

Як зазначив суд першої інстанції, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальністю учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з положеннями частини першої статті 221 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини першої статті 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов`язання перед кредитором.

Частиною четвертою статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитором (частина третя статті 220 Господарського кодексу України).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції вважав, що невиконання позивачем своїх договірних зобов`язань потягло за собою прострочення зобов`язання виконавця підрядних робіт.

Тому за таких обставин суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позовних вимог про стягнення попередньої оплати у розмірі 432000,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання договору підряду на виконання будівельних робіт.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обов`язковість договору для виконання сторонами встановлена статті 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач, підписавши договір підряду, погодився з усіма його умовами, зокрема, зі строком виконання робіт та порядком здачі-приймання робіт.

Разом із цим, як убачається з матеріалів справи Графік виконання робіт не погоджувався і не підписувався сторонами.

Відповідач у відзиві на позов не заперечує, що за встановлених обставин кінцевим строком виконання робіт є 09.07.2018 включно.

Відмовляючись від договору, позивач послався на частину другу статті 849 Цивільного кодексу України, якою визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення внесені сторонами у пункт 8.2. договору: "Якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк є неможливим, Замовник має право відмовитися від договору підряду в односторонньому порядку та вимагати відшкодування збитків".

Відповідно до частини третьої статті 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним (частина третя статті 651 Цивільного кодексу України).

Частина четверта статті 849 Цивільного кодексу України встановлює, що Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

За статтею 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Тобто, позивачу, як Замовнику, і законом і умовами укладеного договору підряду надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення робіт і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, укладений між сторонами договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього замовником, що тягне припинення зобов`язань сторін за договором.

Втім, оскільки положення частин другої та четвертої статті 849 Цивільного кодексу України містять дві самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій, законність відмови замовника від договору підряду на підставі частини другої цієї статті Цивільного кодексу України у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може "виправдовуватись" безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі її частини четвертої.

Виходячи із предмету та підставі заявлених позивачем позовних вимог, предметом судового дослідження у справі мало бути: чи мала місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт, які правові підстави існують для неповернення підрядником замовнику частини авансу, що перевищує вартість виконаних ним за договором робіт тощо.

Перевіряючи повноту та правильність встановлення обставин справи, які мають значення для вирішення цього спору, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що у цій справі має місце неповнота встановлення обставин, а також недоведеність окремих обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так судом першої інстанції правильно встановлено, з чим погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції, що оскільки відповідно до умов пункту 2.4. Договору Підрядником не було надано для погодження замовнику графіку виконання робіт, останнім розраховано строк виконання робіт відповідно до Календарного плану з дати здійснення попередньої оплати (60 календарних днів), який закінчується 09.07.2018.

Разом із цим при з`ясуванні обставин чи мала місце одностороння відмова Замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, судом першої інстанції надано невірну оцінку поданим сторонам доказам.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: письмовими, речовими і електронними доказами (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України на кожну сторону покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (частина перша статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає допустимість доказів, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття оскарженого судового рішення), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так щодо листа №02-40 від 30.05.2018, прийнятого місцевим господарським судом в якості належного доказу повідомлення замовником про зупинку з 30.05.2018 робіт, визначених у Календарному плані (а.с.75 т.1), то складання і направлення такого листа заперечується позивачем. Не доведено належними доказами направлення листа і відповідачем.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що лист був направлений позивачем засобами електронного зв`язку, на підтвердження чого надав скріншот сторінки з електронної пошти про отримання листа, скріншот з відображенням вкладення "скан871.pdf" у електронний лист від 30.05.2018, скріншот повідомлення №02-40 від 30.05.2018 "скан871.pdf" у форматі pdf.

Надані відповідачем скріншоти (знімки з екрану комп`ютера) є паперовими копіями електронних доказів, в розумінні положень статті 96 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини справи та подаються в оригіналі або в електронній копії.

Процесуальні норми дозволяють подання таких доказів у паперових копіях, засвідчених у передбачений законодавством спосіб, проте обов`язком сторони, яка подає ці докази у паперовому вигляді, є доведення існування цих доказів в електронній формі.

Законодавством України передбачені спеціальні нормативно-правові акти, які регулюють листування електронною поштою, а саме Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг" (в редакції від 30.09.2015 - на момент спірних правовідносин) та Закон України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції від 02.11.2016 - чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

У той же час, за частиною першою статті 5 названого Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, у тому числі відповідно до статті 7 з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили (стаття 1 Закону).

Законом України "Про електронний цифровий підпис" в редакції від 02.11.2016 - чинній на момент спірних правовідносин) було визначено правовий статус електронного цифрового підпису (ЕЦП) та врегульовано відносини, що виникають при використанні ЕЦП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами не було домовленості про ведення ділової переписки з питань по договору електронною поштою, договір не містить електронних адрес для офіційного листування.

Стаття 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" встановлено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач підтверджував отримання будь-яких електронних листів від відповідача.

Отже, надані відповідачем роздруківки екрану (скріншоти) з електронних адрес пошти - не містять обов`язкових реквізитів електронних документів та не відповідають статті 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тому не можуть бути визнані належними та допустимими доказами і враховані судом при прийнятті рішення.

Таким чином, в матеріалах справи не підтверджено належними та допустимими доказами факт зупинення виконання підрядних робіт за ініціативи позивача.

Разом із цим, заперечуючи факт зупинки підрядних робіт за ініціативи Замовника, позивач стверджує про те, що в серпні 2018 року Підрядником було виконано та закрито Актом виконаних робіт роботи лише по першому Розділу календарного плану на сум 27420,00 грн. з ПДВ, що стало приводом для одностороннього розірвання цього договору у грудні 2018 року.

Так відповідно до копій опису вкладення у цінний лист і фіскального чеку відділення поштового зв`язку зі штриховим ідентифікатором 044 (а.с. 25, 26 т.1) замовник 05.12.2018 направив на адресу підрядника претензію №1740 від 03.12.2018, акт звірки взаємних розрахунків станом на 30 листопада 2018 року в 2-х примірниках і копію довіреності Кузниченко Д.Л.

Зі змісту претензії вбачається, що станом на 30.11.2018 передбачений умовами договору Графік виконання робіт не був наданий замовнику для узгодження, а роботи по договору не виконані в повному обсязі. Посилаючись на прострочення підрядником строків виконання зобов`язання за договором підряду, керуючись частиною 2 статті 849 та частиною 3 статті 612 Цивільного кодексу України, замовник повідомив про відмову від договору підряду №20180289 від 24.04.2018 та його розірвання. У зв`язку з наведеним, керуючись частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, на підставі пункту 12.2 договору, замовник вимагав в семиденний строк з дня отримання претензії в рамках цього договору здійснити повернення попередньої оплати в сумі 448452,00 грн., сплати пені за порушення строків виконання робіт у сумі 1076284,80 грн. і сплати штрафу 20% за порушення строків виконання робіт в сумі 149484,00 грн.

Зі своєї сторони відповідач, заперечуючи про направлення на його адресу позивачем претензії про відмову від договору, розірвання договору в односторонньому порядку і повернення суми попередньої оплати, посилається на те, що надані опис вкладення і фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 05.12.2018 не є належними доказами такого направлення.

Відповідач звертає увагу на те, що адреса відповідача в описі вкладення не відповідає дійсній адресі відповідача, опис вкладення у цінний лист не містить штрихового ідентифікатора, відомостей щодо особи відправника. Виходячи з доданої до позовної заяви копії довіреності №133 від 22.12.2018 на Кузниченка Д.Л., відповідач зробив висновок, що претензія №1740 від 03.12.2018 підписана неуповноваженою особою, оскільки довіреність видана після підписання претензії.

Колегія суддів не погоджується з вказаними доводами відповідача.

Як убачається з бланку опису вкладення у цінний лист графа "відправник" передбачає лише підпис, до того ж сама претензія надрукована на бланку підприємства з його найменуванням, підписана представником із зазначенням його посади і скріплена печаткою підприємства. Штриховий ідентифікатор відправлення рекомендованого повідомлення з претензією наявний у фіскальному чеку відділення поштового зв`язку від 05.12.2018 і містить №044. Щодо адреси відповідача, то його повна адреса ТОВ "Архітектура-Екологія" зазначена в реквізитах самої претензії, яка була направлена: "53300, Україна, Дніпропетровська область, місто Покров, вулиця Центральна, б. 33, кв. 61".

Суд апеляційної інстанції відхиляє також посилання відповідача на відсутність даних про відправлення №044 на сайті "Укрпошти". Як вбачається з відповіді позивача на відзив від 02.09.2019 №1438 оператором контактного центру "Укрпошти" і працівниками поштового відділення у м. Нікополь "Укрпошти" повідомлено, що на теперішній час на офіційному сайті "Укрпошта" можливо відстежити відправлення здійснені в 2019 році, а пошук інформації про поштові відправлення за допомогою сайту "Укрпошта" та контракт-центру "Укрпошта" (телефон ) можливо здійснити лише за шість місяців, які передують запиту, оскільки відповідна інформація по закінченню зазначеного строку автоматично обнуляється і стирається з відповідної бази даних.

Зазначене підтверджується і відповіддю Укрпошти на офіційному сайті: https://ukrposhta.ua/10-vidpovidej-vid-ukrposhti:

"Споживач має право протягом шести місяців з дня прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення подати заяву про його розшук за умови пред`явлення копії чи оригіналу розрахункового документу".

Слід також врахувати положення пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, відповідно до яких у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Позивачем повідомлено про неповернення на його адресу поштового відправлення, яким була направлена претензія.

Щодо довіреності №133 від 22.12.2018 на представника Кузниченка Д.Л., то вона додана до позовної заяви в підтвердження повноважень представника при засвідченні копій документів, які є додатками позовної заяви і не є довіреністю, яка була додана до претензії на підтвердження повноважень її підписання представником.

За встановлених обставин і наведених правових норм, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про заявлення ним відповідачу про односторонню відмову від договору і його розірвання з 05.12.2018 - з дати направлення претензії відповідачу, в якій повідомлено про відмову від договору підряду №20180289 від 24.04.2018 на підставі частини другої статті 849 Цивільного кодексу України та його розірвання.

До того ж, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийняв до уваги посилання відповідача на виконання ним у квітні 2019 підрядних робіт на суму 569321,78 грн., що підтверджується складеними ним Довідкою про вартість виконаних послуг станом на квітень 2019 форми КБ-3 і Актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 форми КБ-2в (а.с.65-69 т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що вказані документи були направлені позивачу 04.04.2019 супровідним листом №1 від 03.04.2019, що підтверджується копією опису вкладення у лист, накладної відділення поштового зв`язку і рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №833, проте не підписані зі сторони позивача, як Замовника (а.с.73 т.1).

Однак дослідивши ці докази колегія суддів вважає, що вказані документи не можуть бути прийняті в якості доказу належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Так зазначені вище Акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 форми КБ-2в та Довідка про вартість виконаних послуг станом на квітень 2019 форми КБ-3 були направлені відповідачем на адресу позивача лише після 05.12.2018 - дати направлення претензії про відмову від договору і повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення Підрядником Замовника про виконані роботи в межах встановленого договором строку, тобто до 09.07.2018.

До того ж, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів (які були б предметом розгляду в суді першої інстанції), що в період з вересня 2018 року по грудень 2018 року та в подальшому відповідачем виконувались будь-які роботи за цим Договором.

Так посилаючись на зупинення робіт за ініціативи Замовника наприкінці травня 2018 року, відповідач тим самим підтвердив той факт, що починаючи з червня 2018 року по грудень 2018 року будь-які підрядні роботи за вказаним Договором ним не виконувались.

Підтвердженням того, що такі підрядні роботи не виконувались в подальшому - є й лист відповідача від 27.03.2019 за вих. №1 "про співпрацю", за змістом якого відповідач просив надати відповідь щодо продовження виконання робіт за Договорами №20180289 та №20180291 від 24.04.2018 (а.с.71 т.1).

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача про те, що в період з вересня 2018 року по квітень 2019 року включно підрядні роботи за вказаним Договором Підрядником не виконувались.

Щодо тверджень відповідача про виконання ним усього обсягу робіт за вказаним Договором у квітні 2019 року, то колегія суддів також встановила таке.

Як зазначено в Довідці про вартість виконаних послуг за квітень 2019 року та Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року (а.с.65-70 т.1), який не був підписаний позивачем (Замовником), Підрядником було виконано роботи по 2 етапу "Фарбування металоконструкцій ферм, зв`язку, колон, підкранових балок, ряд "Е-Ж" вісь 46-52, ряд "Ж-І", вісь 46-61" на загальну суму 569321,78 грн. При цьому Підрядником вказано, що для виконання цих робіт було задіяно 7808,6 люд/год (Розділ 7.1. підсумкової відомості ресурсів).

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що враховуючи дату направлення Підрядником зазначеного вище листа від 27.03.2019 за вих. №1 "про співпрацю" з проханням продовжити виконання робіт, Підрядником фактично не міг бути виконаний означений обсяг робіт за 4 дні. Відповідач зі своєї сторони таких доводів позивача не спростував.

Крім того, як вказує позивач, виконання робіт на території підприємства, де встановлена система контролю і управління доступом, без відповідних перепусток не допускається.

Відповідно до п. 7.7. Договору підрядником перед початком виконання робіт мають розроблятися заходи з охорони праці, а замовником оформлюватися наряд-допуск на об`єкт.

Проте, як стверджує позивач, на протязі 2019 року заяв від відповідача про надання відповідних перепусток не поступало і перепуски не видавались.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що таких доказів відповідачем зі своєї сторони до матеріалів справи також не надано.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає недостовірними надані відповідачем докази про виконання ним у квітні 2019 року підрядних робіт за Договором підряду №20180289 від 24.04.2018, а саме: Акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року на суму 569321,78 грн. та Довідку про вартість виконаних послуг станом на квітень 2019 форми КБ-3.

Відповідно до частини першої статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами частини четвертої статті 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що якщо після отримання від Замовника передоплати за роботи за цим договором Підрядник порушив строки виконання робіт за даним договором, Підрядник зобов`язаний повернути Замовнику отримані від нього в якості передоплати грошові кошти протягом 5-ти днів з дати закінчення встановленого цим договором строку виконання робіт.

З припиненням дії договору підряду сума попередньої оплати втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не надані докази виконання робіт у визначений договором підряду строк. Саме порушення строків виконання робіт стали підставою для звернення позивача з цим позовом.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які місцевий господарський суд визнав встановленими та надання неналежної правової оцінки встановленим фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи і неправомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, які визначені в пункті 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За встановлених обставин і наведених правових норм, зважаючи на направлення відповідачем для підписання актів здачі-приймання виконаних робіт після закінчення терміну виконання робіт, тобто після 09.07.2018, враховуючи недостовірність доказів виконання відповідачем підрядних робіт за вказаним Договором на суму 569321,78 грн., колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми передоплати частково в сумі 421032,00 грн.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 421032,00 грн., оскільки позивачем не надано в матеріали справи доказів сплати 10968,00 грн., щодо якої суд першої інстанції помилково встановив, що залишок вартості виконаних підрядником та прийнятих робіт по першому Розділу Календарного плану, оплачено 11.09.2018 платіжним дорученням №8840 на суму 10968,00 грн. з ПДВ, не врахувавши, що така обставина є твердженням позивача, наведеним в позовній заяві, яке наразі не підтверджене в матеріалах справи будь-якими доказами.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи судом першої інстанції та у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277 ч. 1 п.п. 1, 2 та 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 у справі №904/3165/19 - скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектура-Екологія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" 421032,00 грн. попередньої оплати та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6315,40 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектура-Екологія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" суму 9473,11 грн. судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 03.02.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова