ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2244/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Фатєєвій Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву Фізичної особи-підприємця Федюшко Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
за участю представників сторін:
від позивача: Гардер О.Г., довіреність від 11.01.2019
від відповідача: не з`явився
Рішенням господарського суду Одеської області від 15.01.2020 у справі №916/2244/19 позов Фізичної особи-підприємства Федюшко Сергія Сергійовича задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотра" на користь Фізичної особи-підприємця Федюшко Сергія Сергійовича 962,61 грн. пені, 15810,25 грн. штрафу за понаднормовий простій автомобілю, 3168,76 грн. штрафу за несвоєчасне завантаження автомобілю, 1921 грн. судового збору, 4500 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 1251,90 грн. добових та 348,60 грн. витрат на пересилання поштових відправлень.

27.01.2020 за вх.№1865/20 до суду від Фізичної особи-підприємства Федюшко Сергія Сергійовича надійшла заява про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 30.01.2020 призначено судове засідання для розподілу судових витрат у справі №916/2244/19 на 04.02.2020 о 14:45.

У судовому засіданні 04.02.2020 представник позивача наполягав на задоволення заяви про судових витрат.

У судове засідання 04.02.2020 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, також за допомогою телефонограми.

Відповідно до ч.4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Суд враховує, що в даному випадку сторони не викликались, а повідомлялись судом про час та місце розгляду заяви, їх явка не визнана судом обов`язковою.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1,4,5 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, в порядку ч.9 ст. 129 ГПК України судові витрати по даній справі в повній мірі покладаються на відповідача, як на сторону з неправильних дій якої виник спір у даній господарській справі.

На підтвердження понесення позивачем витрат на проїзд позивачем надано до суду відповідні квитки: №453292 від 19.09.2019 на суму 389,50 грн., №453293 від 19.09.2019 на суму 375,53 грн., №453294 від 19.09.2019 на суму 37,55 грн., таким чином, загальна сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, які на даний час підлягають розподілу складає 802,58 грн. та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №923/567/17 викладений висновок щодо застосування норм права, згідно з яким витрати на придбання посадочних документів для приїзду у судове засідання відносяться до судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №918/858/16 викладений висновок щодо застосування норм права, згідно з яким склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, зокрема, у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. судом визначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 802,58 грн. відносяться до судових витрат та на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарський суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 802,58 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ДОДАТКОВО ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотра" (65058, м. Одеса, просп. Шевченка, буд. 12/2, оф. 213, ) на користь Фізичної особи-підприємця Федюшко Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 802 /вісімсот дві/ грн. 58 коп. судових витрат.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного додаткового судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 07 лютого 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля