За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕЛКОМ"
до Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД"
про стягнення 84 338,29 грн.
Суддя Турчин С.О.
Представники сторін:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНТЕЛКОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" про стягнення 84 338,29 грн., з яких 59 664,00 грн. основного боргу, 10 641,40 грн. інфляційних втрат, 4 097,61 грн. 3% річних, 9935,28 грн. пені.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 1201/17 від 03.01.2017.
Протокольною ухвалою від 17.12.2019 судове засідання відкладено на 14.01.2020.
У судовому засіданні 14.01.2020 представник позивача заявив усне клопотання про відшкодування судових витрат та заявив, що відповідні докази будуть подані у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.
В судовому засіданні 14.01.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
17.01.2020 позивачем було подано заяву про відшкодування судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 28.01.2020.
Представники сторін в судове засідання 28.01.2020 не з`явились.
Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, суд
За приписами ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).
Частинами 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 стягнуто з Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕЛКОМ" 7498,64 грн. витрат на правову допомогу.

Обґрунтовуючи розмір додатково понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено матеріалів справи:

- договір № 25/11 від 25.11.2019 про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ИНТЕЛКОМ" та адвокатом Пантєєвим Ігорем Олександровичем;

- додаток № 1 до вказаного договору, у якому зазначено перелік та вартість послуг з надання правової допомоги;

- рахунки-фактури № СФ-00007 від 13.12.2019, № СФ-000008 від 16.12.2019, № СФ-00007 від 14.01.2020;

- копію ордеру серії КС №394727 від 16.12.2019.

- платіжні доручення № 663 від 16.12.2019 на суму 500,00 грн., № 664 від 19.12.2019 на суму 500,00 грн., № 93 від 15.01.2020 на суму 500,00 грн.

Посилаючись на вказані докази, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивачем понесені додаткові витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., зокрема на участь в судових засіданнях та підготовку відповіді на відзив.

Відповідачем не подавалось клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу, про не співмірність та необґрунтованість вказаних додаткових витрат також не зазначалось.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вступної та резолютивної частин рішення суду від 14.01.2020 у справі № 910/16097/19 позовні вимоги задоволено частково.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи обсяг наданих послуг, кількість проведених засідань та наданих/підготовлених матеріалів, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним додаткових витрат на професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/16097/19. Проте зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову судом, вказані судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1323,29 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "МЕТРОБУД" (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПРОРІЗНА, будинок 8, ідентифікаційний код 32961977) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕЛКОМ" (04210, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУЛЬЖЕНКІВ СІМ`Ї, будинок 35, ідентифікаційний код 32772435) 1323,29 грн. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додатково рішення складено та підписано 03.02.2020.

Суддя С.О. Турчин