номер провадження справи 15/256/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 Справа № 908/3580/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат", 70440, Запорізька область, Запорізький район, с. Мар`ївка, вул. Миру, 22

до відповідача Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра", 69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 84

про стягнення коштів

при секретарі судового засідання Осоцький Д.І.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Олексієнко О.О., довіреність №21/618-юр від 19.12.2019.

Суть спору:

26.12.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат", Запорізька область, Запорізький район, с. Мар`ївка до відповідача Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором підряду № 17/423юр від 22.09.2019 в сумі 93 378,52 грн, що складається з суми 83453,82 грн. основного боргу, 3% річних розмірі 3168,96 грн, інфляційних втрат в розмірі 6755,74 грн.

Позовні вимоги до відповідача ґрунтуються на неналежному виконанні договору підряду № 17/423юр від 22.09.2017 в частині своєчасної сплати позивачу вартості виконаних робіт, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. Крім того, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, на думку позивача, є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді передбачених законом та договором санкцій.

26.12.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3580/19, присвоєно справі номер провадження 15/256/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 28.01.2020 о/об 11 год. 20 хв.

28.01.2020 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.02.2020 об 11 год. 30 хв. без винесення ухвали.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

Представник позивача до судового засідання не з`явився. Відповідно до заяви від 03.02.2020, з метою уникнення додаткових витрат на послуги адвоката, просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача присутній у судовому засіданні надав відзив від 21.01.2020, відповідно до якого визнав позов в частині суми основного боргу в розмірі 83 453,82 грн. Заперечив щодо нарахування штрафних санкцій, надав контррозрахунок 3% річних. Просить суд відхилити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2).

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

У судому засіданні 04.02.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача в судових засіданнях, суд установив.

22.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія «Карат" (Підрядником, позивачем у справі) та Казенним підприємством «Науково виробничий комплекс «Іскра» (Замовником, відповідачем у справі) було укладено договір підряду № 17/423юр, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується згідно проектно-кошторисної документації (Додаток № 1 до Договору) виконати роботи: «Ремонт покрівель будівель цеху № 48 корпус 89, корпус 89-1 інв. № 1000113/1 КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 84», (надалі за текстом - об`єкт), іменовані надалі «Роботи», а замовник зобов`язується створити підрядникові необхідні для виконання робіт умови, прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов Договору.

Вартість робіт, доручених до виконання підряднику, визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 2.5 Договору, зміна договірної ціни оформлюється сторонами додатковою угодою.

За домовленістю сторін вартість робіт за договором змінювалась шляхом укладання Додаткових угод № 1 від 09.12.2017 та № 2 від 23.08.2018.

Згідно Додаткової угоди № 2 від 23.08.2018 вартість виконання робіт за Договором, склала 731 561,63 грн, у тому числі ПДВ 121 926,94.

Відповідно до п. 2.6 Договору, оплата замовником виконаних робіт здійснюється на умовах 50% від суми договору, що становить 356 301,39 грн, у тому числі ПДВ - 59 383,56 грн передплати загальної проектно-кошторисної вартості Договору протягом десяти банківських днів з моменту виставлення підрядником замовнику рахунка.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору, підрядник зобов`язується почати виконання робіт, передбачених п. 1.1. Договору не пізніше п`яти днів з моменту отримання попередньої оплати у відповідності з п. 2.6 Договору. Протягом 82 календарних днів з дня отримання попередньої оплати.

Згідно із п. 3.2 Договору, замовник зобов`язується оплатити підряднику роботи в розмірі та терміни, встановлені даним Договором.

Остаточна оплата виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом десяти банківських днів з моменту підписання повноважними представниками сторін за цим договором актів приймання виконаних будівельних робіт та виставлених на оплату рахунків (п. 2.7 Договору).

Підрядні роботи вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт сторонами договору (п. 6.1 Договору).

У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених даним договором, сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України (п. 10.1 Договору).

Договір набирає сили з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017 (п. 11.3 Договору).

Сторони не надали суду доказів припинення дії договору. Отже, умови договору є чинними на момент розгляду даної справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору підряду № 17/423юр від 22.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат" (підрядник) виконав роботи передбачені договором, які були прийняті (замовником, що підтверджується наявними у справі актами приймання виконаних будівельних робіт № 17 за січень 2018 року від 31.01.2018 на суму 354 518,98 грн, акт № 37 від 29.03.2018 за березень 2018 року на суму 110 069,05 грн, акт № 110 від 12.06.2018 за червень 2018 року на суму 83 519,78 грн, акт № 177 від 29.08.2018 за серпень 2018 року на суму 183 453,82 грн, всього на загальну суму 731 561,63 грн, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, які підписані з боку замовника директором Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" Пащенко Ю.О, в.о. директора Козаковим О.О., Точиліним Д.В. без зауважень щодо якості та строків виконання робіт.

Позивачем виставлено рахунки на оплату виконаних робіт № 27 від 22.09.2017 на суму 356 301,39 грн, № 48 від 29.08.2018 на суму 183 453,82 грн, № 5 від 05.06.2018 на суму 83 519,78 грн, № 4 від 30.03.2018 на суму 108 286,64 грн.

Оплата виконаних підрядником згідно із вказаним договором робіт здійснена Замовником частково у розмірі 648 107,81 грн, що підтверджується долученими до матеріалі справи платіжними дорученнями.

У зв`язку із порушенням грошового зобов`язання за Договором підряду № 17/423юр від 22.09.2017 у відповідача виникла заборгованість у сумі 83 453,82 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правовою природою укладений між сторонами Договір підряду №17/423юр від 22.09.2017 є договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. ч. 1,3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 4 ст. 879 ЦК передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Сторонами п. 6.1 Договору узгоджено, що підрядні роботи вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт сторонами договору (п. 6.1 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду № 17/423юр від 22.09.2017 уповноваженими представниками сторін в добровільному порядку належним чином оформлено та підписано без зауважень та заперечень акти приймання виконаних будівельних робіт № 17 за січень 2018 року на суму 354 518,98 грн, акт № 37 за березень 2018 року на суму 110 069,05 грн, акт № 110 за червень 2018 року на суму 83 519,78 грн, акт №177 за серпень 2018 року на суму 183 453,82 грн, всього на загальну суму 731 561,63 грн.

Оплата виконаних підрядником згідно із вказаним договором робіт здійснена Замовником частково у розмірі 648 107,81 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 12221 від 11.10.2017 на суму 356 301,39 грн, № 5405 від 23.05.2018 на суму 108 286,64 грн, № 6247 від 27.06.2018 на суму 83 519,78 грн, № 2838 від 19.08.2019 на суму 100 000,00 грн.

Граничний строк оплати за актом становить 13.09.2018.

Таким чином, заборгованість Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат" за Договором підряду №17/423юр від 22.09.2017 становить 83 453,82 грн.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат" в розмірі 83 453,82 грн.

Отже, суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих робіт в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 83 453,82 грн - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості за Договором позивач просить стягнути з відповідача 3168,96 грн 3% річних та 6 755,74 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Проаналізувавши здійснені позивачем розрахунки заявлених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 13.09.2018 по 18.12.2019 за допомогою комп`ютерної програми "Законодавство", суд приходить до висновку, що розрахунки виконано вірно, відтак вимоги в частині стягнення 3168,96 грн 3% річних та 6755,74 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можливо встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не спростовано факту виникнення заборгованості за Договором підряду № 17/423юр від 22.09.2017, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором підряду № 17/423юр від 22.09.2019 в сумі 93 378,52 грн, що складається з суми 83 453,82 грн основного боргу, 3% річних розмірі 3168,96 грн, інфляційних втрат в розмірі 6755,74 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Згідно із ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ст. 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до господарського суду було сплачено судовий збір за платіжним дорученням № 1162 від 26.07.2019 у розмірі 3093,70 грн.

Судом встановлено, що сума судового збору, що підлягає сплаті за вказаним позовом становить 1921,00 грн, тобто позивачем було внесено судовий збір у більшому розмірі ніж встановлено законом, переплата судового збору складає 1172,70 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи наведені приписи ГПК України, Закону України «Про судовий збір» суд дійшов висновку, що питання про повернення 1172,70 грн переплаченої суми судового збору позивачу буде вирішено судом за наявності відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Казенного підприємства "Науково-виробничий комплекс "Іскра", 69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 84; ідентифікаційний код юридичної особи 14313866) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Карат", 70440, Запорізька область, Запорізький район, с. Мар`ївка, вул. Миру, 22; ідентифікаційний код юридичної особи 39820804) суму основного боргу в розмірі 83 453,82 грн (вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят три гривні 82 коп), 3% річних в сумі 3 168,96 грн (три тисячі сто шістдесят вісім гривень 96 коп), суму інфляційних втрат в розмірі 6 755,74 грн (шість тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 74 коп), судовий збір у сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2020 року.

Суддя І. С. Горохов