номер провадження справи 12/155/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03.02.2020 справа № 908/3324/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/3324/19

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ольф" (69035, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 21, прим. 5 (літ.А-5)

про стягнення 9 823,86 грн.

ВСТАНОВИВ

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 1213/юр від 27.11.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційної фірми "Ольф" про стягнення основного боргу в сумі 8128,63 грн., інфляційних втрат в сумі 105,80 грн., трьох відсотків річних в сумі 160,30 грн. та пені в сумі 1429,13 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201817 від 01.01.2007, що разом складає 9823,86 грн.

Разом з тим, в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3324/19, присвоєно справі номер провадження 12/155/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання.

19.12.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти заявлених позовних вимог, в яких останній зазначає, що ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Ольф" 15.11.2019 здійснило оплату в розмірі 5000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за послуги, що надавались позивачем, однак вказана сума не була врахована при формуванні позовних вимог і фактичний обсяг основного боргу є меншим. Окрім того, відповідно до листа № 007 від 05.12.2019 позивача було повідомлено про готовність погасити наявну заборгованість та про її часткове погашення. Вважає подану позовну заяву передчасною та заперечує проти заявлених позовних вимог в частині стягнення суми боргу в розмірі 8128,63 грн., оскільки 5000,00 грн. було оплачено відповідачем в погашення даної заборгованості ще до подачі позову.

10.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог від 08.01.2020, в якій останній на підставі п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України просить у зв`язку з частковим погашенням відповідачем основної суми боргу стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 3128,63 грн., інфляційні витрати в сумі 73,96 грн., три відсотка річних в сумі 71,60 грн. та пеню в сумі 548,16 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 ст. 46 ГПК України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 08.01.2020 подана позивачем відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України з наданням доказів її направлення з додатками на адресу відповідача, відтак суд приймає її до розгляду.

Судом прийнято до уваги, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення або зменшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

З огляду на викладене, виходячи зі змісту раніше поданої позовної заяви, фактично відбулося зменшення розміру позовних вимог та формування нової ціни позову. Таким чином, має місце нова ціна позову, заявлена позивачем в заяві про зменшення позовних вимог, з якої спір вирішується судом по суті, а саме вимоги про стягнення з відповідача:

- основного боргу в розмірі 3128,63 грн.,

- інфляційних витрат в сумі 73,96 грн.,

- трьох відсотків річних в сумі 71,60 грн.,

- пені в сумі 548,16 грн., що разом складає 3822,35 грн.

23.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Вказана заява мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ольф" 15.01.2020 було сплачено на користь позивача 3822,35 грн. (3128,63 грн. - заборгованість, 548,16 грн. - пеня, 71,60 грн. - три відсотка річних та 73,96 грн. - інфляційні витрати). На підтвердження вказаних обставин позивач надав засвідчені копії платіжних доручень № № 4, 5 від 15.01.2020 на загальну суму 3822,35 грн. Просить закрити провадження у справі та повернути суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. з державного бюджету.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті, крім заперечень відповідача, заяви про зменшення позовних вимог та заяви закриття провадження у справі до суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 01.01.2007 між Концерном "Міські теплові мережі", далі Теплопостачальна організація, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ольф", далі Споживач, був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201817, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим договором Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявної можливості;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

Додатком 1а до Договору визначено, що об`єктом постачання теплової енергії за Договором є: приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 21.

Умовами пунктів 6.1. - 6.4. Договору передбачено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (Додаток № 5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Пунктом 6.7. Договору, сторони врегулювали питання приймання передачі документів за розрахунковий період, зокрема Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адм.Нахімова, буд. № 4, тел. 33-00-65, 34-44-72, рахунок - фактуру, акт приймання - передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Відповідно до п. п. 6.7.1., 6.7.2. Договору отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається:

- при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача;

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів). У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, Споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем у господарському суді.

Згідно із п. 10.1., 10.4. Договору цей договір діє до 01 серпня 2007 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Позивач в позові вказує, що на виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в періоди з грудня 2018 по лютий 2019 на загальну суму 10018,10 грн., на підтвердження вказаних обставин надав рахунки № 201817 від 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019 та акти приймання-передачі теплової енергії від 31.12.2018, 31.01.2019, 28.02.2019. При цьому зазначає, що відповідач здійснив часткову оплату заборгованості на суму 1889,47 грн. Про здійснення часткової оплати відповідачем на суму 1889,47 грн. позивач зазначив в розрахунку основного боргу в графі «Оплачено» (а.с. 11).

Матеріали справи свідчать, що відповідач здійснив часткову оплату заборгованості за теплову енергію за Договором 15.11.2019 на суму 5000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 41 від 15.11.2019 (а.с. 68).

У зв`язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі обов`язку з оплати вартості отриманої теплової енергії за Договором позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3128,63 грн.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 20.01.2019 по 20.09.2019 в сумі 548,16 грн. на підставі п. 7.2.8. Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за період з 20.01.2019 по 30.11.2019 в сумі 71,60 грн. та інфляційні витрати за період з лютого 2019 по серпень 2019 в сумі 73,96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у відповідності до умов Договору оформив акти приймання-передачі теплової енергії та виписав відповідачу на оплату рахунки за теплову енергію за період з грудня 2018 по лютий 2019, а саме:

- акт приймання-передачі теплової енергії від 31.12.2018 на 6517,56 грн.;

- акт приймання-передачі теплової енергії від 31.01.2019 на 1650,73 грн.;

- акт приймання-передачі теплової енергії від 28.02.2019 на 1849,81 грн.;

- рахунок № 201817 від 31.12.2018 на 6517,56 грн.;

- рахунок № 201817 від 31.01.2019 на 1650,73 грн.;

- рахунок № 201817 від 28.02.2019 на 1849,81 грн.

Вищевказані акти містять позначення про відмову в їх підписанні Споживачем відповідно до п. 6.7.2. Договору.

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив в повному обсязі оплату заборгованості за Договором в сумі 3128,63 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4 від 15.01.2020, а також здійснив оплату нарахованих позивачем пені в сумі 548,16 грн., трьох відсотків річних в сумі 71,60 грн., інфляційних витрат в сумі 73,96 грн., що разом складає 693,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 15.01.2020.

Законодавець зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору (пункт 2 ч. 1 статті 231 ГПК України), зокрема у таких випадках:

· припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

· спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Оскільки відповідачем повністю погашено суму заборгованості, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за вказаним Договором, провадження у справі № 908/3324/19 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ольф" про стягнення 3822,35 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201817 від 01.01.2007 слід закрити за ознаками п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В поданій суду заяві про закриття провадження позивач просить повернути суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. з державного бюджету.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, при зверненні із позовом до суду Концерном "Міські теплові мережі" сплачено за платіжним дорученням № 22516 від 25.07.2019 судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 1921,00 грн., сплачений Концерном "Міські теплові мережі" за платіжним дорученням № 22516 від 25.07.2019 підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В

1. Закрити провадження у справі № 908/3324/19 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Ольф" про стягнення 3822,35 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 201817 від 01.01.2007.

2. Повернути Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, р/р НОМЕР_1, ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) з Державного бюджету України (отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; код отримувача (ЄДРПОУ): 38025409; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку: UA6083010, наявність відомчої ознаки: "83" Господарські суди), судовий збір в сумі 1921,00 грн., про що винести відповідну ухвалу.

3. Згідно із ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ч. 5 ст. 231, п. 13 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5. пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через Господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано - 03.02.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов