ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/824/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Дригіна І.М. за довіреністю, відповідача не з`явився, за позовом державного підприємства "Артемсіль" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1394051, 33 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 1 394 051,33 гривень заборгованості по договору купівлі - продажу від 13.07.2018 №128 з урахуванням пені.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару.

Справа розглядається в загальному порядку за правилами позовного провадження.

06.08.2019 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 258 095,51 грн. у зв`язку з тим, що відповідач сплатив основну суму заборгованості в розмірі 1 135 955 грн., що підтверджується поданими до суду платіжними документами.

11.10.2019 відповідачем до суду подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що борг перед позивачем погашений повністю, розмір нарахованої пені позивачем є досить великим, а фінансовий стан відповідача є незадовільним, а тому на підставі викладеного відповідач просив суд зменшити на 80% розмір нарахованої пені.

28.10.2019 позивачем до суду подано заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій посилаючись на те, що сплата пені в даному випадку передбачена п. 8.8. додаткової угоди №2 від 12.09.2018 до договору №128 від 13.07.2018. Позивач в частині стягнення пені просив суд вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму нарахованої пені у розмірі 258095,51 грн. та судовий збір у розмірі 3871, 43 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 28 січня 2020 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про дату, час і місце розгляду справи сторони були повідомлені судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового направлення ПАТ «Укрпошта» форми №119.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача боргу та господарських санкцій за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2018 між сторонами був укладений договір купівлі - продажу №128 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач (Продавець) зобов`язався виготовити та поставити з передачею у власність відповідачу (Покупцеві) товар, а саме сіль технічну, а Покупець зобов`язався прийняти вказаний товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах укладеного Договору.

П.3.1.4. Договору визначено, що право власності на товар переходить від Продавця до Покупця у момент прийняття товару першим перевізником. У разі постачання товару залізничним транспортом на умовах FСА моментом переходу права власності є дата прийняття вантажу до перевезення залізницею, що вказується в залізничній накладній. У разі постачання автомобільним транспортом на умовах ЕХW, момент переходу права власності визначається датою відвантаження, вказаною в товарно - транспортній накладній.

22.08.2018 сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору, в якій сторони вирішили внести зміни в п.4.3 Розділу 4 щодо ціни і порядку розрахунків.

Умовами Додаткової угоди №1 до Договору передбачено, що у разі порушення своєчасної оплати за поставлений товар, Покупець сплачує Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Пеня нараховується впродовж шести місяців, з наступного дня коли повинна була надійти оплата за поставлений товар.

12.09.2018 сторони уклали Додаткову угоду за №2, що є невід`ємною частиною Договору №128 від 13.07.2018, в якій вирішили внести зміни в п.3.1 Розділу 3 щодо базисних умов постачання; до Розділу 4 (п.4.2, 4.3, 4.9.1 та 4.12.1); до розділу 5 щодо обов`язків сторін та Розділу 8 щодо санкцій та рекламацій.

П.4.2. цієї Додаткової угоди передбачено, що оплата за поставлений товар Покупцем здійснюється впродовж 30 календарних днів з дати відвантаження товару Продавцем, або шляхом перерахування передплати Покупцем. Датою відвантаження товару вважається дата, вказана в залізничних супровідних документах або в товарно - транспортній накладній.

Оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця (п.4.3. Додаткової угоди).

Згідно п.8.8 Додаткової угоди №2 до Договору у разі порушення своєчасної оплати за поставлений товар, Покупець сплачує Продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Пеня нараховується впродовж шести місяців, з наступного дня коли повинна була надійти оплата за поставлений товар.

На виконання своїх зобов`язань за договором позивачем з 29.09.2018 було відвантажено відповідачу товар у кількості, відповідній до заявок останнього, що підтверджується залізничними накладними.

22.04.2019 на адресу відповідача позивачем був направлений лист №23/11-174 про заборгованість, яка числиться за відповідачем, який був залишений без реагування.

Позивачем за період з 04.11.2018 по 26.02.2019 відповідачу була нарахована пеня в розмірі 258 095,51 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2019 р. та 24 липня 2019 р. відповідачем позивачу було оплачено основний борг в розмірі 1 335 955 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 99 на суму 500000 грн. та № 181 на суму 635955,82 грн.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору купівлі-продажу № 128 від 13.07.2018 та Додаткових угод до нього. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та передав відповідачу товар, що підтверджується рахунками-фактурами та залізничними накладними.

На підставі платіжних доручень від 10.07.2019 та від 24.07.2019 відповідачем здійснена оплата суми боргу в розмірі 1135955,82 грн.

Відповідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відтак, суд приходить до переконання, що в частині вимоги щодо стягнення основної заборгованості в сумі 1135955,82 грн. провадження у справі необхідно закрити за відсутністю предмету спору.

За порушення відповідачем умов господарського зобов`язання згідно вказаного п.8.8. Додаткової угоди №2 від 12.09.2018 до Договору розмір нарахованої пені за період з 04.11.2018 по 26.02.2019 становить 258 095,51 грн.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд вважає, що розрахунок пені, що підлягає стягненню за цим позовом здійснено у відповідності до вимог ст. 232 ГК України.

Суд враховує, що підприємство засновано з метою задоволення потреб фізичних і юридичних осіб, територіальних громад, держави у безпечних та якісних автомобільних дорогах загального користування, його роботах, послугах і товарах, а також сприяння розвитку дорожньої галузі України.

Водночас, суд вважає, що наведені відповідачем доводи щодо надзвичайно скрутного фінансового становища не є винятковими обставинами для зменшення розміру неустойки.

Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Суд, приймаючи до уваги майнові інтереси обох контрагентів за спірним договором, не вбачає виключних та достатніх підстав для зменшення пені. Відтак, клопотання про зменшення пені є безпідставним і задоволенню не підлягає.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

За приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір в сумі 17 039,33 грн. повертається позивачу у зв`язку із закриттям провадження у справі через відсутність предмету спору.

Водночас, ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір повертається лише за клопотанням особи. Таке клопотання у суді відсутнє.

Отже, повернення судового збору без відповідного клопотання не допускається.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, п.2 ч.1 ст.231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (; бул.Шевченка,389, м.Черкаси, 18006) на користь державного підприємства "Артемсіль" (; вул.Чкалова,1а, м.Соледар, Бахмутівський район, Донецька область, 84545) - 258 095,51 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч дев`яносто п`ять грн. 51 коп.) пені та 3 871,73 грн. (три тисячі вісімсот сімдесят одна грн. 73 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення основного боргу в сумі 1 135 955,82 грн. провадження у справі закрити за відсутністю предмету спору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 04.02.2020.

СУДДЯ К.І. Довгань