ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3268/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/3268/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО (02095, м.Київ, вул. Срібнокільська, 22, офіс 172; )

До відповідача: Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, Валіховський провулок, 2; )

Про стягнення 8618090,30 грн.

Представники:

від позивача: Дядюра Н.О., адвокат за ордером

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеського національного медичного університету про стягнення 8618090,30 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО направлено на стягнення з Одеського національного медичного університету основної заборгованості в розмірі 8618090,30 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3268/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "09" грудня 2019 р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2019р. п продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/3268/19 на 30 днів до 10.02.2020р. Відкладено підготовче засідання на "17" січня 2020 р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2020р. . закрито підготовче провадження у справі № 916/3268/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "10" лютого 2020 р. о 09:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 10.02.2020р. о 09:30. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО задоволено. Доручено господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі №916/3268/19 10 лютого 2020р. о 09:30 в режимі відеоконференції.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем за час розгляду справи до господарського суду Одеської області 28.11.2019р. було подано письмовий відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 10.02.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 11.02.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2019р. по справі №916/1810/18 спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМЕД КАРДІО" та Одеського національного медичного університету від 09.01.2019р. вх. ГСОО №2-89/19 про затвердження мирової угоди задоволено. Затверджено мирову угоду від 21.12.2018р., укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХМЕД КАРДІО" та Одеським національним медичним університетом по справі № 916/1810/18. Визнано укладеним з дня затвердження мирової угоди Договір про закупівлю товарів за державні кошти, укладений між Одеським національним медичним університетом (65082, Україна, Одеська область обл., Одеса, Валіховський провулок, 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 02010801), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕХМЕД КАРДІО (02095, м. Київ, ВУЛИЦЯ СРІБНОКІЛЬСЬКА, будинок 22, офіс 172, Ідентифікаційний код юридичної особи 38471929), як постачальником, на умовах, що визначено сторонами.

Отже, 09.01.2018р. ухвалою господарського суду Одеської області у справі №916/1810/19 було затверджено мирову угоду між сторонами, на підставі якої було укладеного Договір на закупівлю обладнання за державні кошти (надалі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити замовнику медичне обладнання: 33950000 - 4 Устаткування та приладдя для клінічної та судової медицини Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015 (Устаткування) 7 комплектів (далі товар), а замовник прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах визначених даним Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору, кількість, перелік, комплектність та асортимент товару визначено у Специфікації (Додаток № 1), яка розроблена на підставі прийнятої тендерної пропозиції, та є невід`ємною частиною даного Договору. Обсяги закупівлі товару, що постачається відповідно до цього договору, можуть бути зменшені в залежності від реального плану фінансування замовника, в межах укладеного договору. (п. 1.3. Договору).

Умовами п. 3.1. Договору визначено, що сума Договору становить 9 071 674,00 грн. (Дев`ять мільйонів сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят чотири гривні 00 копійок), в т.ч. ПДВ 7%: 593 474,00 грн. (П`ятсот дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят чотири гривні 00 копійок).

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у даному Договорі, на підставі видаткової накладної та підписаного уповноваженими представниками Сторін Акта на прийом-передачу матеріальних цінностей в розмірі 95% вартості договору, остаточні розрахунки проводяться після виконання постачальником обов`язків, визначених пунктом 6.3.9. Договору.

Згідно до п. 4.2. Договору, сторони дійшли спільної згоди, що оплата за поставлений постачальником товар буде проводитись з урахуванням реального фінансування видатків (та/або надходження коштів) Державного бюджету на зазначені цілі замовником.

Відповідно до п. 4.3., 4.4. Договору, валютою договору є гривня України. Оплата проводиться в національній валюті України. Моментом оплати є списання коштів з відповідного рахунку Замовника.

Відповідно до п. 6.1.1., п .6.1.2. Договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений товар. Приймати товар згідно з Актом на прийом матеріальних цінностей.

Положеннями п. 6.3.9. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний в місячний термін з моменту отримання від замовника повідомленням (письмово або факсимільним зв`язком або телефоном) підтвердження готовності приміщень: провести встановлення, налагодження та тестування товару; здійснити введення товару в експлуатацію; ввести в експлуатацію товар та провести кваліфіковане навчання працівників замовника по користуванню обладнанням, зазначеного в пункті 1.1. з видачею відповідного документу, підтверджуючого факт проведення навчання.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем було зазначено суду, що умовами договору не встановлено строку (терміну), у який повинно бути здійснено розрахунок за отриманий товар та, як зазначає позивач, з огляду на це, при визначенні строку (терміну) розрахунку за поставлений товар застосуванню підлягає п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань №14 від 17.12.2013р., де визначено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Таким чином, як зазначає позивач, замовник зобов`язаний здійснювати оплату отриманого товару на пізніше наступного для після його прийняття (підписання видаткової накладної та акту приймання-передачі обладнання).

Відповідно до п. 5.1., п. 5.2. Договору, постачальник зобов`язаний доставити товар за місцем призначення, в строк до 5 (п`яти) робочих днів із моменту отримання від замовника письмового (факсимільним зв`язком) повідомлення із підтвердженням готовності прийняти Товар. Місце поставки (передачі) товару: Одеський національний медичний університет. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах DDP-Україна (Incoterms 2010), включаючи розгрузку Товару.

Згідно до п. 5.3. Договору, поставка Товару здійснюється Постачальником власними силами та засобами.

Відповідно до п. 5.4. Договору, датою поставки вважається дата отримання Товару Замовником та оформлення уповноваженими представниками Сторін у встановленому чинним законодавством порядку необхідних документів.

01.08.2019р. позивачем, на виконання умов укладеного Договору, на користь відповідача було здійснено поставку визначеного специфікаціями товару на суму 9071674,00грн., що підтверджується підписаними з обох сторін видатковою накладною №3 від 01.08.2019р. та Актом прийому-передачі від 01.08.2019р.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що станом на день підготовки даної позовної заяви, відповідач платежів на оплату поставленого товару не здійснив.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО обґрунтовано неналежним виконання з боку відповідача договірних зобов`язань щодо оплати вартості отриманого товару та направлено на стягнення з Одеського національного медичного університету основної заборгованості в розмірі 8618090,30 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву, Одеським національним медичним університетом було зазначено суду, що наприкінці липня 2019р. відповідач телефонограмою повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО про готовність прийняти визначений Специфікацією до Договору товар.

01.08.2019р. Одеський національний медичний університет отримав поставлений позивачем товар відповідно до Додатку №1 (Специфікацією), про що було складено відповідну видаткову накладну №3 від 01.08.2019р. та Акт приймання-передачі обладнання від 01.08.2019р.

Також відповідачем було повідомлено суд, що Одеським національним медичним університетом було вжито всіх необхідних заходів для виконання зобов`язань щодо оплати на користь позивача грошових коштів та подано відповідні платіжні доручення до Управління державної казначейської служби в Одеській області на здійснення вищевказаного перерахування коштів за отриманий товар.

Однак, як зазначає відповідач, станом на сьогоднішній день, Управління державної казначейської служби в Одеській області не здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО за отриманий Одеським національним медичним університетом товар.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО та Одеським національним медичним університетом виникли на підставі Договору на закупівлю обладнання за державні кошти, укладеного на підставі мирової угоди між сторонами, затвердженої ухвалою господарського суду Одеської області від 09.01.2019р. по справі №916/1810/18.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Одеським національним медичним університетом прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору на закупівлю обладнання за державні кошти, укладеного між сторонами на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Одеської області від 09.01.2019р. по справі №916/1810/18, щодо оплати вартості отриманого з боку позивача товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 8618090,30 грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 129271,35 (розраховані із застосуванням 1,5% від суми заявлених позовних вимог) покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО задовольнити повністю.

2.Стягнути з Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, Валіховський провулок, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕХМЕД КАРДІО (02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, офіс 172; ) заборгованість у розмірі 8618090 (вісім мільйонів шістсот вісімнадцять тисяч дев`яносто) грн. 30 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 129271 (сто двадцять дев`ять тисяч двісті сімдесят одну) грн. 35 коп.

Повний текст рішення складено 11.02.2020р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко