ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1390/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом ТОВ «Автотрансальянс», м. Горішні Плавні Полтавської області, вул. Строна, 23

до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Черкаси, бульв. Шевченка, 389

про стягнення 282368,34 грн. боргу за транспортні послуги,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Москаленко І.О. адвокат за ордером;

від відповідача: не з`явився.

ТОВ «Автотрансальянс» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор», в якому просить суд стягнути 282368,34 грн заборгованості за надані послуги перевезення щебеневого матеріалу.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.11.2019 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.01.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та ухвалив призначити розгляд справи по суті на 30.01.2020.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участі свого представника у підготовчому засіданні повторно не забезпечив, відзив на позов не надав, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Факт отримання сторонами ухвали суду з повідомленням про дату, час і місце підготовчого засідання підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» (ф. № 119), в яких містяться відмітки про вручення документів позивачу і відповідачу.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору. Інших доказів не подано.

Відповідач не скористався своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву та безпосередню участь у судовому засіданні.

У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи та зібрані докази в їх сукупності, судом з`ясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного двостороннього оплатного договору надання послуг №04/1-17 від 04.04.2017 року (а.с. 43-48) відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю Автотрансальянс (Позивач по справі) зобов`язалося доставляти щебеневу продукцію (надалі транспортні послуги) та отримати кошти за отримані і спожиті послуги, а дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Відповідач по справі) зобов`язувалося прийняти послуги перевезення та сплатити грошові кошти за надані і спожиті послуги (далі Договір).

Відповідно до п.п. 3.1 Договору орієнтовна ціна цього Договору становить 200000,00 грн, в тому числі ПДВ 33333,33 грн, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості послуг.

Загальна вартість послуг за цим Договором може змінюватись та складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії цього Договору.

Відповідно до п.п. 4.1. Договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом: оплати замовником після одержання від виконавця рахунку на оплату послуг та підписання сторонами Акту наданих послуг і передачі документів, зазначених пунктом 4.2. Договору.

Згідно з п.п. 10.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного його виконання.

В період часу з 18.04.2017 по 20.05.2017 Позивач надав, а Відповідач отримав послугу перевезення товару (щебенева продукція) на загальну суму 462368,34 грн.

Факт належного виконання умов договору підтверджено оригіналами ТТН форми №1-ТН.

Разом з актами виконаних робіт відповідачеві надано і рахунки на оплату. Проте заборгованість оплачена частково, в сумі 180000 в квітні 2017 року (що враховано при зверненні з позовом), у зв`язку з чим сума заборгованості складає 282368,34 грн, що є предметом спору. Вказане підтверджується актами виконаних робіт:

№10 від 18.04.2017р. на суму 8240,15 грн. з ПДВ (а.с. 49);

№11 від 19.04.2017р. на суму 14782,54 грн. з ПДВ (а.с. 50);

№13 від 25.04.2017р. на суму 8284,37 грн. з ПДВ (а.с. 51);

№14 від 25.04.2017р. на суму 7382,99 грн. з ПДВ (а.с. 52);

№15 від 26.04.2017р. на суму 23753,71 грн. з ПДВ (а.с. 53);

№16 від 27.04.2017р. на суму 19391,60 грн. з ПДВ (а.с. 54);

№17 від 28.04.2017р. на суму 11942,05 грн. з ПДВ (а.с. 55);

№1 від 03.05.2017р. на суму 9277,13 грн. з ПДВ (а.с. 56);

№3 від 04.05.2017р. на суму 32956,43 грн. з ПДВ (а.с. 57);

№5 від 05.05.2017р. на суму 10244,71 грн. з ПДВ (а.с. 58);

№7 від 09.05.2017р. на суму 8635,10 грн. з ПДВ (а.с. 59);

№9 від 10.05.2017р. на суму 9492,61 грн. з ПДВ (а.с. 60);

№11 від 11.05.2017р. на суму 8668,73 грн. з ПДВ (а.с. 61);

№11 від 12.05.2017р. на суму 8342,78 грн. з ПДВ (а.с. 62);

№14 від 14.05.2017р. на суму 8916,68 грн. з ПДВ (а.с. 63);

№15 від 15.05.2017р. на суму 4688,05 грн. з ПДВ (а.с. 64);

№18 від 16.05.2017р. на суму 22908,44 грн. з ПДВ (а.с. 65);

№19 від 17.05.2017р. на суму 4951,58 грн. з ПДВ (а.с. 66);

№20 від 18.05.2017р. на суму 27577,15 грн. з ПДВ (а.с. 67);

№21 від 19.05.2017р. на суму 27182,29 грн. з ПДВ (а.с. 68);

№22 від 20.05.2017р. на суму 11506,48 грн. з ПДВ (а.с. 69).

Відповідач відзиву не надав, вимоги не заперечив, доказів повного погашення боргу не представив.

За загальним порядком укладання господарських договорів вони викладаються у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Правочин згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу України може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, а договір є укладеним у належний спосіб. Спору в цій частині немає. Волевиявлення учасників було направлено на настання певних правових наслідків.

Позивач на виконання двосторонньої домовленості надав послуги перевезення Відповідачу, виконавши умови договору, а відповідач прийняв послуги і частково розрахувався за них.

На час звернення Позивача до суду заборгованість сплачена не була.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань стало правовою підставою для звернення Позивача до суду для захисту свого порушеного права.

Відповідач опосередковано визнав заборгованість, частково сплативши за отримані та спожиті послуги.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення - з огляду на таке.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної доставки щебеневої продукції на суму 282368,34 грн.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасника, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджується поданими Позивачем доказами, між сторонами дійсно виникли господарські відносини, які за своєю правовою природою охоплюються визначенням договору надання та споживання послуг.

Відносини надання та споживання послуг урегульовані Главою 63 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На умовах договору позивач доставив відповідачу щебеневу продукцію, за що отримав частковий розрахунок і борг складає 282368,34 грн. Послуга прийнята відповідачем без зауважень та застережень.

На виконання умов договору Відповідачем було здійснено часткову оплату за послуги доставки товару (щебеневої продукції) на суму 180000 грн. Часткова оплата була врахована позивачем при зверненні з позовом.

Проте Відповідач свої зобов`язання в частині повної оплати за надані послуги перевезення вантажу належним чином не виконав. Суд вважає, що для відповідача строк оплати отриманої послуги вже настав.

Факт невиконання Відповідачем умов договору підтверджується актами прийняття виконаних робіт та ТТН позивача. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного виконання умов договору щодо сплати грошових коштів за отримані послуги, в розумінні вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України, відповідач суду не подав.

Таким чином, сума боргу за послуги доставки вантажу, яку Позивач просить примусово стягнути, становить 282368,34 грн.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На підставі викладеного суд вважає доведеним право Позивача на примусове стягнення з Відповідача суми боргу за отримані послуги (перевезення щебеневої продукції) - в розмірі 282368,34 грн.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання умов договору надання послуг. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 4235,53 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Черкаси, бульв. Шевченка, 389, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансальянс», м. Горішні Плавні, Полтавської області, вул. Строна, 23, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий.

282368,34 грн боргу, 4235,53 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.02.2020.

Суддя Г.М. Скиба