УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/1643/20

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву № 02/328 від 03.02.2020 року «Про забезпечення позову» Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

у справі № 910/1643/20

за позовом Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

до Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2020 року до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (позивач) надійшла позовна заява № 02/327 від 03.02.2020 року до Міністерства оборони України (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови від приймання товару за договором під час приймального контролю якості товару 29.11.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року безпідставно відмовся від прийняття товару, чим порушив права та законні інтереси позивача.

Разом з позовною заявою подано заяву № 02/328 від 03.02.2020 року «Про забезпечення позову», в якій заявник просить суд заборонити Міністерству оборони України до набрання чинності рішенням у справі за позовом Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» вчиняти будь-які дії, спрямовані на застосування до позивача відповідальності за договором від 14.05.2019 року № 286/3/19/163 та стягнення гарантійного забезпечення за гарантією ПАТ АБ «Укргазбанк» від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L.

Вказана заява обґрунтована тим, що 14.05.2019 року між Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (постачальник) та Міністерством оборони України (замовник) укладено договір № 286/3/19/163 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовнику друковану продукцію з елементами захисту (22450000-9) (2 найменування): 1) Військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу; 2) Військовий квиток офіцера запасу) (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Договір № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року було укладено за результатами проведення відповідачем процедури закупівлі згідно з вимогами Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якої позивачем була надана відповідачу банківська гарантія № 40-Г/19-VIP-L на суму 748 800,00 грн. на забезпечення належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 286/3/19/163. Крім цього, для забезпечення виконання позивачем своїх зобов`язань за договором про надання гарантії від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L позивачем було надано в заставу ПАТ АБ «Укргазбанк» майнові права за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 158/ VIP від 11.05.2019 року.

На твердження заявника, у разі неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року відповідач має право виставити ПАТ АБ «Укргазбанк» вимогу та з позивача в безспірному порядку буде списано банком грошові кошти в розмірі 748 800,00 грн., тому у зв`язку з протиправною діяльністю відповідача за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року щодо неприйняття товару у позивача, внаслідок чого позивач був позбавлений права належно виконати свої зобов`язання за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року, відповідач буде мати право звернутись до банківської установи та стягнути на свою користь забезпечення позивача по виконанню договору № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року в розмірі 748 800,00 грн.

Як вказує заявник, відповідач протиправно не здійснив приймання товару за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року, при цьому на підставі підп. 7.3.3 п. 7.3. договору № 286/3/19/163 відповідачем може бути стягнуто з позивача штрафні санкції в розмірі 4 492 800,00 грн., тоді як застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача та отримання гарантійного платежу в розмірі 748 800,00 грн. за гарантією від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L, до прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог, завдасть позивачу значну майнову шкоду на загальну суму 5 241 600,00 грн. та призведе для стягнення з державного комерційного підприємства значних грошових коштів, які в разі задоволення позовних вимог позивача не підлягали б стягненню з нього.

На думку заявника, у разі забезпечення позову та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на застосування до позивача відповідальності за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року та стягнення гарантійного забезпечення за договором про надання гарантії від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L, буде забезпечено дотримання балансу між майновими інтересами позивача та відповідача, оскільки до встановлення в судовому порядку протиправності дій відповідача за договором останній буде здійснювати стягнення з позивача штрафних санкцій та гарантійного забезпечення.

Розглянувши заяву № 02/328 від 03.02.2020 року «Про забезпечення позову» Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів», суд дійшов висновку про відмову в задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як встановлено судом, 14.05.2019 року між Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (постачальник) та Міністерством оборони України (замовник) укладено договір № 286/3/19/163 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України). Даний договір № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року укладено за результатами проведення відповідачем процедури закупівлі згідно з вимогами Закону України «Про публічні закупівлі».

В забезпечення виконання договору № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року, Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів», як принципалом, надано Міністерству оброни України, як бенефіціару, банківську гарантію № 40-Г/19-VIP-L АТ від 11.05.2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк», сума гарантії 748 800,00 грн.

Крім того, в забезпечення виконання заявником договору про надання гарантії № 40-Г/19-VIP-L від 11.05.2019 року, 11.05.2019 року між Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (заставодавець) та Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (застоводержатель) укладено договір застави майнових прав № 40-Г/19-VIP/40-Г, за умовами якого позивачем передано в заставу ПАТ АБ «Укргазбанк» майнові права за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 158/ VIP від 11.05.2019 року.

На теперішній час між сторонами існує спір щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 286/3/19/163 від 14.05.2019 року щодо неприйняття товару у позивача, внаслідок чого позивач був позбавлений права належно виконати свої зобов`язання за договором.

Так, в обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову шляхом заборонити Міністерству оборони України вчиняти будь-які дії, спрямовані на застосування до позивача відповідальності за договором від 14.05.2019 року № 286/3/19/163 та стягнення гарантійного забезпечення за гарантією ПАТ АБ «Укргазбанк» від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L, заявник посилається лише на існування у відповідача можливості стягнення з позивача штрафних санкцій в розмірі 4 492 800,00 грн. та отримання гарантійного платежу в розмірі 748 800,00 грн. за гарантією від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L. Однак, саме лише посилання на можливість стягнення штрафних санкцій та отримання гарантійного платежу за гарантією не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

В той час, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення Міністерством оборони України дій, спрямованих на стягнення з позивача штрафних санкцій в розмірі 4 492 800,00 грн. та отримання гарантійного платежу в розмірі 748 800,00 грн. за гарантією від 11.05.2019 року № 40-Г/19-VIP-L, як і не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, у поданій заяві про забезпечення позову Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» не наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів наявності обставин, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви № 02/328 від 03.02.2020 року «Про забезпечення позову» Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» у справі № 910/1643/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 10 лютого 2020 року.

Суддя О.В. Котков