Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1198/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач"

про стягнення 268246,24 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач" про стягнення 268 246,24грн, із яких: 225 000,00грн - сума основного боргу; 28 900,15грн - інфляційних збитків, 14 346,09грн - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем умов договору поставки №ЦБС-180018 від 13.02.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст.509, 525, 526, 610, 612, 625, 626, 655, 691, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 18.11.2019 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2019.

12.12.2019 до суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000грн.

Господарським судом 17.12.2019, згідно із ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", зроблено електронний запит за №0 та роздрукований спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач", згідно якого місцезнаходження юридичної особи: 10001, м. Житомир, Корольовський район, вул. Металістів, буд. 11; в стані припинення не перебуває.

Ухвалою суду від 17.12.2019 постановлено підготовче засідання відкласти на 09.01.2020.

28.12.2019 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення від 26.12.2019 з додатками та доказами направлення на адресу відповідача (а.с. 98-114).

Ухвалою господарського суду від 09.01.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/1198/19 до судового розгляду по суті на 04.02.2020.

27.01.2020 до суду від представника позивача надійшла заява від 24.01.2020 про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав.

22.01.2020 до суду повернулася ухвала суду від 09.01.2020, яка направлялась відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та витязі з ЄДР, з відміткою поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Судом не визнавалась явка повноважних представників у засідання суду обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

13.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач" (покупець, відповідач) укладено Договір поставки №ЦБС-180018 (далі Договір) (а.с.25-26), за умовами якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця продукцію, а покупець приймати та своєчасно здійснювати її оплату.

Згідно п.1.3. договору ціна, кількість, асортимент продукції вказується в рахунках-фактурах, що виписуються постачальником до відвантаження продукції.

Загальна сума договору складається з сумарної вартості усіх видаткових накладних та актів виконаних робіт (надання послуг), що оформляються сторонами під час дії цього договору (п.1.4. договору).

По факту відвантаження продукції постачальник складає видаткову накладну, яку підписує представник покупці при отриманні продукції (п.3.3. договору).

Відповідно до п.3.5. договору остаточний розрахунок з постачальником здійснюється покупцем на протязі 5 банківських днів після складення видаткової накладної.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п.7.1. договору).

На виконання умов договору позивачем передано відповідачу товару на загальну суму 1882662,03грн (а.с.27-50):

1) Видаткова накладна №ЦБС -000070 від 13.02.2018 на суму 65100,00грн;

2) Видаткова накладна №ЦБС -000071 від 13.02.2018 на суму 64728,00грн

3) Видаткова накладна №ЦБС -000072 від 13.02.2018 на суму 59706,00грн

4) Видаткова накладна №ЦБС -000245 від 11.04.2018 на суму 72099,72грн

5) Видаткова накладна №ЦБС -000246 від 11.04.2018 на суму 72099,72грн

6) Видаткова накладна №ЦБС -000278 від 16.04.2018 на суму 67001,24грн

7) Видаткова накладна №ЦБС -000322 від 18.04.2018 на суму 67001,24грн

8) Видаткова накладна №ЦБС -000352 від 21.04.2018 на суму 72120,32грн

9) Видаткова накладна №ЦБС -000677 від 17.05.2018 на суму 71275,73грн

10) Видаткова накладна №ЦБС -000687 від 18.05.2018 на суму 67052,74грн

11) Видаткова накладна №ЦБС -000712 від 21.05.2018 на суму 139203,96грн

12) Видаткова накладна №ЦБС -000844 від 02.06.2018 на суму 72099,72грн

13) Видаткова накладна №ЦБС -000850 від 03.06.2018 на суму 71378,72грн

14) Видаткова накладна №ЦБС -000867 від 05.06.2018 на суму 72305,72грн

15) Видаткова накладна №ЦБС -000929 від 11.06.2018 на суму 66898,24грн

16) Видаткова накладна №ЦБС -000944 від 12.06.2018 на суму 72305,72грн

17) Видаткова накладна №ЦБС -000972 від 14.06.2018 на суму 66331,74грн

18) Видаткова накладна №ЦБС -001048 від 22.06.2018 на суму 72151,22грн

19) Видаткова накладна №ЦБС -001075 від 25.06.2018 на суму 72099,72грн

20) Видаткова накладна №ЦБС -001133 від 02.07.2018 на суму 72151,22грн

21) Видаткова накладна №ЦБС -001181 від 06.07.2018 на суму 64735,25грн

22) Видаткова накладна №ЦБС -001273 від 15.07.2018 на суму 144662,94грн

23) Видаткова накладна №ЦБС -001292 від 17.07.2018 на суму 72769,21грн

24) Видаткова накладна №ЦБС -001387 від 25.07.2018 на суму 145383,94грн.

Відповідачем здійснено часткову оплату отриманого товару на загальну суму 1 657 662,03грн (а.с.55-57), із яких:

- на суму 50000грн (платіжне доручення №865 від 21.02.2018);

- на суму 100034грн (платіжне доручення №57 від 06.04.2018);

- на суму 50000грн (платіжне доручення №985 від 08.05.2018);

- на суму 92700грн (платіжні доручення №83 та №1001 від 11.05.2018);

- на суму 50000грн (платіжне доручення №1006 від 14.05.2018);

- на суму 100000грн (платіжне доручення №87 від 16.05.2018);

- на суму 101000грн (платіжні доручення №1030, 1031, 101 від 23.05.2018);

- на суму 58000грн (платіжні доручення №1054 та №114 від 05.06.2018);

- на суму 50150грн (платіжне доручення №1060 від 07.06.2018);

- на суму 400000грн (платіжне доручення 1094 від 27.06.2018);

- на суму 127000грн (платіжне доручення №1107 від 11.07.2018);

- на суму 35000грн (платіжне доручення №1163 від 08.08.2018);

- на суму 106000грн (платіжне доручення №1175 від 23.08.2018);

- на суму 10000грн (платіжне доручення №168 від 01.10.2018);

- на суму 327778,03 (платіжне доручення №1233 від 05.10.2018).

Позивач вказує, що заборгованість ТОВ "Сервіспостач" згідно договору станом на дату подання позову становить 225000грн.

Зважаючи на неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення 225 000,00грн - основного боргу, 28 900,15грн 3% річних, 14 346,09грн інфляційних втрат.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 225 000,00грн основного боргу.

Суд зазначає, що позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 225 000,00грн належними та допустимими доказами у справі.

В свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

За наведених обставин, суд задовольняє вимогу про стягнення із відповідача 225 000,00грн основного боргу.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 14 346,09грн 3% річних та 28 900,15грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних (а.с.8-12), суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині.

Згідно розрахунку 3% річних, здійсненого судом, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення 13 654,80грн 3% річних, на підставі наступних документів:

1) Видаткова накладна №ЦБС 000070 від 13.02.2018 за період із 21.02.2018 по 05.04.2018 54,61грн;

2) Видаткова накладна №ЦБС -000071 від 13.02.2018 за період із 21.02.2018 по 05.04.2018 234,08грн;

3) Видаткова накладна №ЦБС -000072 від 13.02.2018 за період із 21.02.2018 по 07.05.2018 319,89грн;

4) Видаткова накладна №ЦБС -000245 від 11.04.2018 за період із 19.04.2018 по 10.05.2018 127,79грн;

5) Видаткова накладна №ЦБС -000246 від 11.04.2018 за період із 19.04.2018 по 13.05.2018 139,19грн;

6) Видаткова накладна №ЦБС -000278 від 16.04.2018 за період із 24.04.2018 по 15.05.2018 119,67грн;

7) Видаткова накладна №ЦБС -000322 від 18.04.2018 за період із 26.04.2018 по 22.05.2018 124,52грн;

8) Видаткова накладна №ЦБС -000352 від 21.04.2018 за період із 02.05.2018 по 22.05.2018 124,48грн;

9) Видаткова накладна №ЦБС -000677 від 17.05.2018 - за період із 23.05.2018 по 06.06.2018 73,55грн;

10) Видаткова накладна №ЦБС -000687 від 18.05.2018 за період із 29.05.2018 по 26.06.2018 92,84грн;

11) Видаткова накладна №ЦБС -000712 від 21.05.2018 за період із 30.05.2018 по 26.06.2018 320,36грн;

12) Видаткова накладна №ЦБС -000844 від 02.06.2018 за період із 11.06.2018 по 26.06.2018 94,82грн;

13) Видаткова накладна №ЦБС -000850 від 03.06.2018 за період із 11.06.2018 по 26.06.2018 93,87грн;

14) Видаткова накладна №ЦБС -000867 від 05.06.2018 за період із 13.06.2018 по 26.06.2018 81.20грн;

15) Видаткова накладна №ЦБС -000929 від 11.06.2018 за період із 19.06.2018 по 10.07.2018 99,45грн;

16) Видаткова накладна №ЦБС -000944 від 12.06.2018 за період із 20.06.2018 по 10.07.2018 125,00грн;

17) Видаткова накладна №ЦБС -000972 від 14.06.2018 за період із 22.06.2018 по 22.08.2018 266,95грн;

18) Видаткова накладна №ЦБС -001048 від 22.06.2018 за період із 03.07.2017 по 22.08.2018 302,44грн;

19) Видаткова накладна №ЦБС -001075 від 25.06.2018 за період із 05.07.2018 по 04.10.2018 510,00грн;

20) Видаткова накладна №ЦБС -001133 від 02.07.2018 за період із 10.07.2018 по 04.10.2018 516,00грн;

21) Видаткова накладна №ЦБС -001181 від 06.07.2018 за період із 16.07.2018 по 04.10.2018 431,00грн;

22) Видаткова накладна №ЦБС -001273 від 15.07.2018 за період із 23.07.2018 по 08.11.2019 1035,54грн;

23) Видаткова накладна №ЦБС -001292 від 17.07.2018 за період із 25.07.2018 по 08.11.2019 2823,05грн;

24) Видаткова накладна №ЦБС -001387 від 25.07.2018 за період із 02.08.2018 по 08.11.2019 5544,50грн.

В задоволенні вимоги про стягнення 691,29грн 3% річних суд відмовляє.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення с т а н о в и т ь м і с я ц ь, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

При цьому слід мати на увазі, що індекс інфляції має нараховуватися в н а с т у п н о м у м і с я ц і з а місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Тобто, враховуючи викладене, інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.

Відповідно до ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно розрахунку, здійсненого господарським судом за допомогою калькулятора інформаційно-пошукової системи "Ліга", враховуючи те, що інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць, суд зазначає, що заборгованість відповідача із інфляційних втрат складає 25 542,20грн, із яких:

1) Видаткова накладна №ЦБС -000070 від 13.02.2018 за період із 01.03.2018 по 01.04.2018 166,10грн;

2) Видаткова накладна №ЦБС -000071 від 13.02.2018 за період із 01.03.2018 по 01.04.2018 712,01грн;

3) Видаткова накладна №ЦБС -000072 від 13.02.2018 за період із 01.03.2018 по 01.05.2018 972,77грн;

4) Видаткова накладна №ЦБС -001048 від 22.06.2018 за період із 03.07.2018 по 22.08.2018 (неповний місяць)

5) Видаткова накладна №ЦБС -001075 від 25.06.2018 за період із 01.08.2018 по 01.10.2018 1198,42грн;

5) Видаткова накладна №ЦБС -001133 від 02.07.2018 за період із 01.08.2018 по 01.10.2018 856,22грн;

6) Видаткова накладна №ЦБС -001181 від 06.07.2018 - за період із 01.08.2018 по 01.10.2018 768,91грн;

7) Видаткова накладна №ЦБС -001273 від 15.07.2018 за період із 01.08.2018 по 01.11.2019 2225,25грн;

8) Видаткова накладна №ЦБС -001292 від 17.07.2018 за період із 01.08.2018 по 01.11.2019 5849,25грн;

9) Видаткова накладна №ЦБС -001387 від 25.07.2018 за період із 01.09.2018 по 01.11.2019 12793,27грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за видатковими накладними №ЦБС -000245 від 11.04.2018, №ЦБС -000246 від 11.04.2018, №ЦБС -000278 від 16.04.2018, №ЦБС -000322 від 18.04.2018, однак суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог, оскільки інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.

Щодо стягнення інфляційних втрат за заборгованістю згідно видаткової накладної №ЦБС -000972 від 14.06.2018 суд зазначає, що у вказаний позивачем період (липень 2018) індекс інфляції становив 99,3, тобто мала місце дефляція, а тому вимога про стягнення 418,76грн не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення із відповідача 25542,20грн та відмовляє у стягненні 3357,95грн інфляційних втрат.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За позовну вимогу майнового характеру позивач мав сплатити 4023,69грн судового збору (268 246,24грн * 1,5%).

Зважаючи на те, позовні вимоги ТОВ "Цембудсервіс" задоволено частково, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача 5000,00грн витрат на правову допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті юридичних послуг, позивач надав до матеріалів справи копію договору №04/11 від 04.11.2019 про надання правової (правничої) допомоги (а.с.78), детальний опис робіт (наданих послуг) від 02.12.2019 по договору №04/11 від 04.11.2019 (а.с.79), ордер серії КС №424014 від 16.12.2019 (а.с.88), копію рахунку на оплату №63 від 29.11.2019 (а.с.80), акту надання послуг №12/01 від 02.12.2019 (а.с.81) та платіжне доручення №1320 від 03.12.2019 про сплату 5000грн.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене та на часткове задоволення позовних вимог позивача, стягненню із відповідача підлягають 4924,52грн витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіспостач" (10001, м.Житомир, вул.Металістів, буд.11, ідентифікаційний код 39983850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цембудсервіс" (03083, м.Київ, вул.Пирогівський шлях, буд. 34, ідентифікаційний код 37857277):

- 225 000,00грн - основного боргу;

- 13 654,80грн - 3% річних;

- 25 542,20грн - інфляційних втрат;

- 3 962,95грн - судового збору;

- 4 924,52грн - витрат на правову допомогу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.02.20

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)