ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/248/20

Суддя Господарського суду Київської області Сокуренко Л.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; фактична адреса: 49027, м. Дніпро, а/с 1800; ) про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи - підприємця Плотницької Оксани Сергіївни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 22 187,53 грн., що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за кредитним договором від 14.12.2018, який укладено шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ»,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Плотницької Оксани Сергіївни заборгованості за кредитним договором від 14.12.2018, який укладено шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ», у розмірі 22 187,53 грн., з яких: 12 405,70 грн. заборгованості за кредитом, 1 516,67 грн. заборгованості по процентам, нарахованим на прострочену заборгованість, 8 100,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 165,16 грн. пені за прострочення оплати по кредиту. Крім того, заявник просив покласти на боржника судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

В той же час, 04.02.2020 Фізична особа - підприємець Плотницька Оксана Сергіївна подала до суду докази здійснених оплат за кредитним договором від 14.12.2018, шляхом приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ», у сумі 22 187,53 грн., а саме: квитанцію № 0.0..1 від 28.01.2020 на суму 7 022,37 грн. та квитанцію № 0.0..1 від 28.01.2020 на суму 14 999,99 грн. з призначенням платежу: «погашення кредиту КУБ».

Розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, 14.12.2018 Фізична особа - підприємець Плотницька Оксана Сергіївна приєдналась до розділу п. 3.2.8 умов та правил надання послуг «КУБ», шляхом підписання заяви про приєднання. Таким чином, між заявником та боржником було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що заявником подано зазначену заяву до боржника про стягнення з останнього 12 405,70 грн. заборгованості за кредитом, 1 516,67 грн. заборгованості по процентам, нарахованим на прострочену заборгованість, 8 100,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 165,16 грн. пені за прострочення оплати по кредиту, у зв`язку із невиконанням боржником умов укладеного кредитного договору шляхом приєднання до умов та правил надання послуг «Куб».

Разом із тим, боржником подано до суду докази виконання своїх обов`язків, а саме, докази оплат по кредитному договору у сумі 22 187,53 грн., а саме: квитанцію № 0.0..1 від 28.01.2020 на суму 7 022,37 грн. та квитанцію № 0.0..1 від 28.01.2020 на суму 14 999,99 грн. з призначенням платежу: «погашення кредиту КУБ».

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З огляду на все вищенаведене у сукупності, господарський суд встановив, що в даному випадку вимога заявника не є безспірною, оскільки боржником подано докази на спростування існування заборгованості боржника перед заявником, а також заяву, в якій Фізична особа - підприємець Плотницька Оксана Сергіївна просить суд відмовити у видачі судового наказу.

Також, п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України встановлено обов`язок суду зазначати у судовому наказі повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, з огляду на те, що існує спір між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та Фізичною особою - підприємцем Плотницькою Оксаною Сергіївною щодо заявленої заборгованості, а також, з урахуванням встановленого п. 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України обмеження щодо перевірки судом обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті поданої заяви боржником, господарський суд встановив, що заявлена вимога про стягнення з боржника заборгованості не відповідає вимогам статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 147-148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи - підприємця Плотницької Оксани Сергіївни про стягнення заборгованості у 22 187,53 грн.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко