ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3669/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СОВТА, 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, ;

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ САДОВОД, 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 43, код ЄДРПОУ 30892399;

відповідача 2 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ВОЙТОВСЬКЕ, 07452, Київська область, Броварський район, село Зоря, вулиця Гагаріна, 1, ;

про зобов`язання укласти договір оренди земельних ділянок та стягнення упущеної вигоди у розмірі 94840,00грн

за участі представників учасників справи:

позивача Крайз О.І., ордер серія ХВ №0000 20 20 28 від 20.05.2019р.;

відповідача 1 не з`явився;

відповідача 2 не з`явився;

Суть спору:

Товаритсва з обмеженою відповідальністю «СОВТА» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «САДОВОД» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЙТОВСЬКЕ» з вимогами:

1) Зобов`язати ТОВ «АПК «САДОВОД» () укласти з ТОВ «СОВТА» () договір оренди земельних ділянок в наступній редакції:

«ДОГОВІР ОРЕНДИ ЗЕМЕЛЬНИХ ДІЛЯНОК № 0103-21

місто Харків « » 2019 року

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОВТА» (ТОВ «СОВТА»), в особі Директора Пономаренка Анатолія Васильовича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ОРЕНДАР: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «САДОВОД» (ТОВ «АПК «САДОВОД»), в особі Директора Пилипенка Максима Павловича, який діє на підставі Статуту, (в подальшому разом іменуються «Сторони», а кожна окремо - «Сторона») уклали цей договір (надалі іменується «Договір») про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки

2. ОБ`ЄКТ ОРЕНДИ

2.1. В оренду передаються земельні ділянки: на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га, кадастровий номер :05:003:0012 (далі земельна ділянка 1); на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області загальною площею 2 га, кадастровий № :01:009:0011 (далі - земельна ділянка 2) (далі разом - Об`єкт оренди).

2.2. Мета оренди земельної ділянки для ведення господарською діяльності.

2.3. Сторони погодили, що оціночна вартість земельної ділянки 1 становить 625 000,00 грн.; земельної ділянки 2 становить 720 000,00 грн..» 2.4. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, які могли б перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням.

3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

3.1. Основний договір укладено на строк 10 років з моменту підписання.

3.2. Після закінчення строку Основного договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за ЗО днів до закінчення строку дії Основного договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

4. ОРЕНДНА ПЛАТА

4.1. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі. Орендна плата встановлюється у розмірі 10 000,00 грн. за 1 га на рік. Разом за Об`єкт оренди - 67 420,00 грн. на рік.

4.2. Орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до ЗО числа першого місяця поточного року за весь наступний рік оренди.

4.3. Орендна плата вноситься Орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця.

4.4. Орендна плата справляється також, у випадках, якщо Орендар тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами Основного договору.

4.5. У випадку прострочення Орендарем оплати орендної плати, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення.

5. УМОВИ ПЕРЕДАЧІ ТА ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

5.1. Земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем Орендареві з моменту підписання акту приймання-передачі земельної ділянки.

5.2. Після припинення дії Основного договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Про передачу земельної ділянки укладається акт приймання-передачі в термін не більше 7 днів після закінчення строку оренди.

6. ІНШІ ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

6.1. Права Орендодавця:

вимагати від Орендаря використання земельної ділянки у відповідності до цільового призначення:

вимагати забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства;

вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням Орендарем умов Основного договору; ,

вимагати своєчасного внесення орендної плати;

нарахування орендної плати проводити з моменту підписання Основного договору.

6.2. Обов`язки Орендодавця:

передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам Основного договору:

не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою за цільовим призначенням визначеним у пункті 2.2. Основного договору.

6.3. Права Орендаря:

вимагати надання Орендодавцем для використання земельну ділянку після підписання акту прийому-передачі;

використовувати орендовану земельну ділянку у відповідності до мети, обумовленої в Основному договорі;

за письмовою згодою Орендодавця проводити поліпшення земельної ділянки;

приступити до використання орендованої земельної ділянки після підписання Основного договору.

6.4. Обов`язки Орендаря:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені Основним договором;

у разі спричинення збитків землі, завданих з вини Орендаря він несе відповідальність відповідно до чинного законодавства та зобов`язується відшкодувати заподіяні збитки Орендодавцю;

використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети визначеної у пункті 2.2. Основного договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства щодо використання землі;

безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів з охорони навколишнього середовища і надавати їм необхідну інформацію;

своєчасно вносити орендну плату;

підтримувати прилеглу територію у належному санітарному стані;

повернути Орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди в строк не більше 7 днів після закінчення строку Основного договору.

7. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ І ПРИПИНЕННЯ ЙОГО ДІЇ

7.1. Зміна умов Основного договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою Сторін.

7.2. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Основного договору спір розв`язується у судовому порядку.

7.3. Дія Основного договору припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

придбання Орендарем земельної ділянки (земельних ділянок) у власність;

викупу земельної ділянки (земельних ділянок) для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки (земельних ділянок) з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

ліквідації Орендаря.

Реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для припинення або зміни умов Основного договору. У разі реорганізації юридичної особи Орендаря, усі права Орендаря за Основним договором переходять до його правонаступника.

Основний договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія Основного договору припиняється шляхом його розірвання за:

взаємною згодою Сторін;

рішенням суду на вимогу однієї зі Сторін у наслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Основним договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичноі особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Основного договору.

8. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАНИЙ АБО НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

8.1. За невиконання або неналежне виконання Основного договору Сторони несуть відповідальність відповідно до закону та Основного договору.

8.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

9. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

9.1. Основний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

9.2. Цей Основний договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря.

РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ТОВ «СОВТА» Код ЄДРПОУ 002, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66 Директор_______ /Л.О. Нєженець/ОРЕНДАР ТОВ «АПК «САДОВОД» Код ЄДРПОУ 002, місто Харків, вулиця Мироносицька будинок 43 Директор_____ /М.П. Пилипенко

2) Стягнути зі СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» () на користь ТОВ «СОВТА» () 9 484,00 грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди, завданої самовільним зайняттям та використанням належної Позивачеві на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, загальною площею 4,742 га.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 укласти договорі оренди земельних ділянок №0103-21 обгрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 1 укладено попередній договір оренди земельної ділянки №0103-21 від 05.01.2018 За умовами Договору ТОВ «СОВТА» (Орендодавець за Договором) має намір передати в оренду ТОВ «АПК «САДОВОД» (Орендатор за Договором) земельну ділянку на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, загальною площею 4,742 га. 11 січня 2018 року ТОВ «СОВТА» було направлено проект Основного договору, котрий того ж дня було отримано ТОВ «АПК «САДОВОД». Проте, 15 січня 2018 року ТОВ «СОВТА» було отримано лист за вих. № 74-ю від ТОВ «АПК «САДОВОД», в котрому повідомлялося, що, ТОВ «АПК «САДОВОД» стало відомо, що земельна ділянка на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012 самовільно зайнята СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ», тому ТОВ «АПК «САДОВОД» вважає недоцільним укладати Основний договір оренди, проте у випадку зникнення даної перешкоди ТОВ «АПК «САДОВОД» готово укласти Основний договір. Таким чином, позивач вказує, що відповідач 1 ухиляється від укладення основного договору оренди, що стало підставою для звернення до суду з відповідною вимогою. Водночас, позивач вказує, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем 2 однієї із земельних ділянок, які в сукупності є предметом договору, позивач не взмозі реалізувати правомочності власника земельних ділянок та здати їх в оренду відповідачу 1, у зв`язку з чим, позивачу, внаслідок дій відповідача 2 щодо самовільного зайняття земельної ділянки на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, загальною площею 4,742га, завдано збитків у вигляду упущеної вигоди у розмірі 94840,00грн., які б останній отримав би, у випадку передачі вказаних земельних ділянок в оренду відповідачу 1.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, суд виходив з положень ст. 176 ГПК України, при цьому, щодо підсудності даної справи, суд виходив з положень ст . 30 ГПК України, згідно якої спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. А тому враховуючи, що однієї з позовних вимог є зобов`язання укладення договору оренди земельних ділянок, які територіально знаходяться у Київській та відповідно Харківській області, суд дійшов висновку про те, що вказаний спір повинен розглядатись виходячи з положень ст. 30 ГПК України, за місцем знаходження земельної ділянки більшої вартості, якою у відповідності до попереднього договору є земельна ділянка, що знаходиться у Харківській області, у зв`язку з чим, ухвалою господарського суду Харківської області від 19.11.2019 прийнято позовну заяву про визнання договору укладеним та відшкодування збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок до свого розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3669/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "26" грудня 2019 р. о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2019 відкладено підготовче засідання на 15.01.2020 о 10:30 год..

28.12.2019 від відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому останній проти задоволення позову в частині стягнення збитків у розмірі 94840,00грн., заперечує повністю, та в обгрунтвання своїх заперечень вказує на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження упущеної вигоди з обґрунтуванням її розміру та з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача 2 та шкодою, яку завдано позивачу внаслідок таких дій. Крім цього, відповідач 2 вказує на те, що позивачем не надано доказів щодо неправомірного використання протягом зазначеного періоду відповідачем 2 земельної ділянки, що на переконання останнього свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в цілому. Окремо, відповідач 2 вказує на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 укласти договір оренди та вимога щодо стягнення з відповідача 2 щодо стягнення збитків є абсолютно різними, а жодна з позовних вимог не може бути похідною одна від іншої.

15.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1, в якій останній зазначає про те, що позивач вживав активних дій за для уладеня договору оренди земельних ділянок, що підтверджується попереднім договором оренди земельної ділянки №0103-21 від 02.01.2018, листом ТОВ «Совта» від 11.01.2018 з додатком (проектом договору, зобов`язання укласти який, є предметом спору), а також листом ТОВ «АПК «Садовод» №74-ю від 15.01.2018. При цьому факт незаконного використання відповідачем 2 земельної ділянки підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих.. 14-10-0.43-12857/2-19 від 04.10.2019, а також актом перевірки від 30.09.2019 №553-ДК/809/АП/09/01/-19, який долучений до матеріалів справи. Крім цього позивач зазначає, що в діях відповідача 2 наявні ознаки цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки у вигляді самовільного зайняття відповідачем 2 земельної ділянки та її використання у господарській діяльності, шкоди у вигляді неодержаного прибутку, який повинен був бути отриманий позивачем за договором оренди, котрий не був укладений внаслідок дій відповідача 2, причинний зв`язок між шкодою завданою позивачу та діями відповідача 2, які полягають у самовільному зайнятті та використанні земельної ділянки відповідачем 2, що унеможливило передачу земельної ділянки в оренду, вини визнання відповідачем 2 обставин щодо відсутності правової підстави для використання такої земельної ділянки.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2020 відкладено підготовче засідання на 27.01.2020 о 12:00.

21.01.2020 від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 заперечував проти задоволення позову в частині зобов`язання укласти договір оренди. В обґрунтування зазначив, що останній укладаючи попередній договір дійсно мало намір взяти в оренду земельну ділянку на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий №:05:003:0012, загальною площею 4,742 га для здійснення господарської діяльності. Проте, при підготовці до укладання договору оренди, оглядаючи земельну ділянку, представники Товариства дізналися, що земельна ділянка, щодо якої планується укладання договору самовільно зайнята СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ». На думку Товариства укладання договору стало неможливим з урахуванням того, що земельна ділянка вже перебувала в користуванні іншої юридичної особи. Неможливо укласти договір оренди якщо орендодавець фактично не розпоряджується предметом оренди. Пізніше TOB «СОВТА» запропонувало ТОВ «АПК «САДОВОД» передати в оренду останньому ще одну земельну ділянку. Зважаючи на те, що ТОВ «АПК «САДОВОД» мало велику зацікавленість в отриманні права користування належними ТОВ «СОВТА» земельними ділянками, ТОВ «АПК «САДОВОД» погодилося укласти додаткову угоду до Попереднього договору, котрою було продовжено строк укладання Попереднього договору, та внесено зміни щодо предмета оренди, а саме досягнуто згоди передати в оренду ще і земельну ділянку на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області загальною площею 2 га, кадастровий № :01:009:0011. Сторони домовилися, що договір буде підписано, коли припинеться незаконне користування СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» першою земельною ділянкою. ТОВ «АПК «САДОВОД» вважає укладання договору неможливим, адже не припинено незаконне користування однією з земельних ділянок.

У судовому засіданні 27.01.2020 повноважний представник позивача повідомив про відсутність необхідності подавати відповідь на відзив ТОВ «АПК «Садовод», а також заявив усне клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, щодо подачі доказів про надання професійної правової допомоги протягом 5-ти днів з дня винесення рішення по суті справи. Крім цього, повноважний представник позивача зазначив про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 27.01.2020 закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2020 о 11:30.

У судовому засіданні 03.02.2020 відкрито розгляд справи по суті.

Водночас, представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомляли, клопотань щодо відкладення судового засідання не подавали, при цьому, як вбачається з телефонограм від 27.01.2020 а також поштових повідомлень, що містяться в матеріалах справи були належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання, а тому суд, враховуючи повідомленість відповідачів про розгляд даної справи, зважаючи, що неявка відповідачів не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи по суті за відсутності представників відповідачів за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 03.02.2020 повноважний представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи витяг з Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки розташованої на території на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012.

Протокольною ухвалою від 03.02.2020, суд враховуючи, що обставини, які підтверджуються за допомогою даного доказу є загальнодоступними та не оспорюють ся сторонами, вважає, що поданий документ не є новим доказом по справі, а відтак може бути долучений до матеріалів справи.

Водночас, у судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у заявах по суті справи. Крім цього, позивач зазначив, що відповідно до попереднього договору від 05.01.2018 в редакції додаткової угоди, між позивачем та відповідачем 1 повинен був бути укладений договір оренди земельних ділянок однак внаслідок самовільного зайняття та використання відповідачем 2 земельної ділянки на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий №:05:003:0012, загальною площею 4,742га, даний договір не був укладений, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача 1укласти договір та стягнення з відповідача 2 збитків у вигляді неодержаного прибутку у розмірі 94 840,00грн., які б останній отримав в якості орендної плати за вищевказану земельну ділянку.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

ТОВ «СОВТА» на праві власності належать земельні ділянки, що знаходяться на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області кадастровий № :01:009:0011, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149453541 від 13.12.2018.

05 січня 2018 року між TOB «СОВТА» та ТОВ «АПК «САДОВОД» було укладено попередній договір оренди земельних ділянок № 0103-21 (далі - Договір).

За умовами Договору ТОВ «СОВТА» (Орендодавець за Договором) має намір передати в оренду ТОВ «АПК «САДОВОД» (Орендатор за Договором) земельну ділянку на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, загальною площею 4,742 га.

Згідно п .1.1 договору сторони зобов`язуються в майбутньому в строк до 17 січня 2018 року укласти і належним чином оформити договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:003:0012 на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га на наступних умовах:

Відповідно п. 2.1-2.4 договору, сторони визначили, що в оренду передається земельна ділянка на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га, кадастровий номер :05:003:0012. Мета оренди земельної ділянки для ведення господарською діяльності. Сторони погодили, що оціночна вартість земельної ділянки становить 625 000,00 грн.. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, які могли б перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки чи цільовим призначенням.

Згідно п. 3.1-3.2 договору основний договір укладено на строк 10 років з моменту підписання. Після закінчення строку Основного договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Основного договору повідомити письмово Орендодавця про нами: продовжити його дію.

Пунктами 4.1-4.3 договору, сторонами обумовлено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі. Орендна плата встановлюється у розмірі 10 000,00 грн. за 1 га на рік. Разом за Об`єкт оренди - 42 420,00 грн. на рік. Орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до 30 числа першого місяця поточного року за весь наступний рік оренди. Орендна плата вноситься Орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця.

11 січня 2018 року, на виконання умов попереднього договору, ТОВ «СОВТА» було направлено на адресу відповідача 1 проект Основного договору, в редакції викладеній у попередньому договорі, котрий того ж дня було отримано ТОВ «АПК «САДОВОД».

Проте, 15 січня 2018 року ТОВ «СОВТА» було отримано лист за вих. № 74-ю від ТОВ «АПК «САДОВОД», в котрому повідомлялося, що, ТОВ «АПК «САДОВОД» стало відомо, що земельна ділянка на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012 самовільно зайнята СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ», тому ТОВ «АПК «САДОВОД» вважає недоцільним укладати Основний договір оренди, проте у випадку зникнення даної перешкоди ТОВ «АПК «САДОВОД» готово укласти Основний договір.

13 грудня 2018 року Сторони Договору уклали додаткову угоду № 1 до попереднього договору від 05.01.2018.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1 до попереднього договору оренди земельної ділянки №0103-21, сторони дійшли згоди викласти п. 2.1 Основного договору в редакції: «В оренду передаються земельні ділянки: на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га, кадастровий номер :05:003:0012 (далі - земельна ділянка 1); на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області загальною площею 2 га, кадастровий № :01:009:0011 (далі земельна ділянка 2) (далі разом - Об єкт оренди).»

Викласти в наступній редакції пункт 2.3. Основного договору:

«Сторони погодили, що оціночна вартість земельної ділянки 1 становить 625 000.00грн., земельної ділянки 2 становить 720 000,00 грн..»

Викласти в наступній редакції пункт 4.1. Основного договору:

«Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі. Орендна плата встановлюється у розмірі 10 000,00 грн. за 1 га на рік. Разом за Об`єкт оренди - 67 420,00 гри. на рік.»

Згідно п. 2 додаткової угоди продовжити строк укладання Основного договору до 31 грудня 2018 року.

Пунктом 3 додаткової угоди, визначено, що сторони підтверджують наміри з укладання договору на умовах, визначених попереднім договором оренди земельної ділянки № 0103-21 від 05 січня 2018 року, з урахуванням змін внесених даною додатковою угодою.

Позивач стверджує, що його права грубо, безпідставно, великий проміжок часу порушуються як ТОВ «АПК «САДОВОД», котре ухиляться від укладання договору, так і СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ», котре самовільно, без жодної на те правової підстави, зайняло належну ТОВ «СОВТА» на праві власності земельну ділянку, у зв`язку з чим, останній просить суд зобов`язати ТОВ «АПК «Садовод» укласти договір оренди земельних ділянок №0103-21 в запропонованій редакції, а також стягнути з відповідача 2 збитки у вигляді упущеної вигоди у розмір 94 840,00грн, які останній недоотримав внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповдіачем 2.

Відповідач 1, заперечуючи проти позовних вимог в частині зобов`язання укласти договір оренди вказує, що укладання договору є неможливим, адже не припинено незаконне користування однією з земельних ділянок, які є предметом договору.

Відповідач 2, в свою чергу, заперечуючи проти задоволення позову в частині стягненні з останнього збитків, вказує на те, що позивачем необгрунтовано обставин щодо недоотримання прибутку у розмірі 94 840,00грн., а також обставин щодо самовільного зайняття та використання спірної земельної ділянки. Окремо, відповідач 2 вказує на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 укласти договір оренди та вимога щодо стягнення з відповідача 2 щодо стягнення збитків є абсолютно різними, а жодна з позовних вимог не може бути похідною одна від іншої.

Щодо тверджень відповідача 2 про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до різних відповідачів.

Виходячи з аналізу вказаної норми, суд зазначає, що у зазначеній нормі ГПК України визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, при цьому, що такі вимоги повинні бути пов`язані між собою, або підставою виникнення, або поданими доказами, або бути основними та похідними вимогами. Разом з цим, суд наголошує, що об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Таким чином, суд зазначає про те, що законодавцем визначено, три підставі при наявності, яких позивач має право здійснити об`єднання кількох вимог у одній позовній заяві, як то пов`язаність таких вимог між собою, або підставою виникнення, або спільними доказами, або бути основними та похідними

Виходячи з аналізу позовних матеріалів, суд зазначає, що вимоги позивача до відповідачів пов`язані спільними доказами, а саме: вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 укласти договір оренди земельних ділянок обґрунтовується ухиленням відповідачем 1 від укладення договору оренди внаслідок самовільного зайняття відповідачем 2 земельної ділянки, як і вимога до відповідача 2 грунтується на доказах щодо протиправного використання останнім земельною ділянкою з посиланням на одні і ті ж докази, а тому на переконання суду такі вимоги є взаємопов`язані між собою, оскільки мають спільний предмет дослідження, а відтак суд зазначає про те, що заявлені вимоги об`єднані спільними доказами, та заявлені одним позивачем до різних відповідачів, що відповідає вимогам ст. 173 ГПК України.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ТОВ «АПК «САДОВОД» укласти з ТОВ «СОВТА» договір оренди земельних ділянок в запропонованій редакції, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, зобов`язання особи вчинити певну дію чи то відшкодування збитків. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з положеннями статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1,3 статті 182 ГК України за попереднім договором суб`єкт господарювання зобов`язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Згідно з частиною 1 статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів розглядаються судом у разі якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 1 05.01.2020 було укладено попередній договір оренди земельних ділянок № 0103-21, за умовами якого позивач має намір передати в оренду відповідачу 1 земельну ділянку на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № :05:003:0012, загальною площею 4,742 га, при цьому, сторони зобов`язуються в майбутньому в строк до 17 січня 2018 року укласти і належним чином оформити договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:003:0012 на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га на визначених цим договором умовах. В подальшому 13.12.2018 між сторонами внесено зміни до попереднього договору та визначено, що предметом основного договору є земельні ділянки на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га, кадастровий номер :05:003:0012 та на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області загальною площею 2 га, кадастровий № :01:009:0011.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи на виконання умов попереднього договору, за для укладення основного договору оренди, ТОВ «СОВТА» 11.01.2018 та 21.12.2018 звертався до відповідача 1 з відповідними листами щодо укладення основного договору.

Однак, як стверджує позивач станом на момент розгляду справи умови попереднього договору відповідачем 1 не виконані та не укладено з позивачем основний договір оренди земельних ділянок, у зв`язку з чим, останній стверджує, що відповідач 1 ухиляється від укладення основного договору оренди, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною вимогою.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України, що кореспондується зі ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 своїм листом від 15.01.2018 №74-Ю, обґрунтовуючи неможливість укладення основного договору зазначив про те, що земельна ділянка №1 вже використовується СТОВ «Войтовське» для вирощування кукурудзи, у зв`язку з чим просили позивача усунути перешкоди у володінні об`єктом оренди, і підтвердили намір укласти договір оренди згідно попереднього договору. Вказані доводи також знайшли своє відображення і у відзиві на позов, в якому відповідач 1 зазначив, що має намір класти основний договір на умов попереднього договору зі змінами, однак підписання вказаного договору є неможливим у зв`язку з використання іншою особою, а саме відповідачем 2 земельної ділянки №2.

Крім цього, як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області №14-10-0.43-12857/-19 від 04.10.2019 та акту перевірки від 30.09.2019 року №553-ДК/809/АП/09/01/-19, на підставі плану робіт Управління з контролю за використанням під охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області на III квартал 2019 року проведені заходи державного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 4.7420 га з цільовим призначенням: (01.04) «для ведення підсобного сільського господарства», кадастровий номер :05:003:0012, що розташована на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. За результатами проведених заходів державного контролю складено акт перевірки від 30.09.2019 року №553-ДК/809/АП/09/01/-19 та встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0012 самовільно використовується СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» (Код ЄДРГІОУ: 30839560) для вирощування сільськогосподарської культури кукурудзи. Керівнику СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» видано припис щодо усунення виявлених порушень та приведення землекористування у відповідність до вимог земельного законодавства та направлено лист до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо сприяння притягненню керівника СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та визнається позивачем, останній не вживав жодних дій щодо усунення перешкод у володінні земельною ділянкою, крім цього, позивачем не надано доказів, які б підтверджували обставини щодо ухилення відповідача 1 від укладення основного договору оренди земельних ділянок, при цьому, доводи позивача про те, що відповідач 1 відмовився від укладення основного договору не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки саме наявність перешкод у володінні позивачем об`єкта оренди унеможливило укладення основного договору та виконання відповідачем 1 попередньої угоди про, що останній повідомляв позивача, що на обґрунтоване переконання суду свідчить про відсутність у діях відповідача вини щодо не укладення основного договору оренди, оскільки земельна ділянка №1 не перебувала у володінні позивача, що в свою чергу унеможливило виконання умов попереднього договору з боку відповідача 1, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 укласти договір оренди в запропонованій редакції є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача до відповідача 2 про стягнення 94840,00грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди, завданої самовільним зайняттям та використанням належної позивачеві на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :05:003:0012, загальною площею 4,742га, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди, яку б отримав останній у випадку укладення договору оренди з відповідачем 1, в якості орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер :05:003:0012, яка розташована на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області загальною площею 4,742 га. При цьому, позивач вказує на те, що протиправне самовільне використання відповідачем 2 вказаної земельної ділянки і є тим діями відповідача 2, внаслідок яких останній недоотримав дохід у вигляді орендної плати за два роки у розмірі 94 840,00грн., оскільки саме незаконне використання відповідачем 2 даної земельної ділянки є тим діями внаслідок яких позивачу завдано збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. д) ч. 1 ст. 156 ЗК України, власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Таким чином, суд зазначає, що спеціальним законодавством, яким врегульовано земельні відносини визначено, що одним з способів захисту прав власника землі є відшкодування такому збитків завданих внаслідок неодержання доходів за час тимчасового неправомірного використання земельної ділянки іншими юридичними особами.

Так, ч. 1-3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Водночас, неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення

Таким чином, вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Водночас, в розумінні т. 13 та 74 ГПК України, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони. Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує на те, що позивач станом на день розгляду справи реально міг би отримати прибуток у розмірі 94 840,00грн., які не були отримані внаслідок протиправної поведінки відповідача 2, самовільного зайняття земельної ділянки, яка входила до предмету договору оренди, оскільки саме ті обставини унеможливили укладення позивачем договору оренди землі з відповідачем 1, при цьому відповідач 2 обізнаний у відсутності правової підстави використання даної земельної ділянки. Вказані обставини на переконання позивача підтверджуються попереднім договором оренди земельної ділянки від 05.01.2018, додатковою угодою від 13.12.2018, листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області №14-10-0.43-12857/-19 від 04.10.2019, актом перевірки від 30.09.2019 року №553-ДК/809/АП/09/01/-19, а також листом ТОВ «АПК «Садовод» №74-ю від 15.01.2018.

Таким чином, позивач здійснюючи розрахунок збитків, вказує на те, що згідно п. 4.1-4.2 попереднього договору в редакції згідно додаткової угоди від 13.12.2018, Орендна плата встановлюється у розмірі 10 000,00 грн. за 1 га на рік. Орендна плата вноситься. Орендна плата вноситься у такі строки: щорічно до 30 числа першого місяця поточного року за весь наступний рік оренди. Таким чином, позивач вказує, що внаслідок того, що відповідачем 1 використовувалась земельна ділянка площею 4,742га., а орендна плата встановлена у розмірі 10 000,00 грн. за 1 га на рік та сплачується щорічно до 30 числа першого місяця поточного року за весь наступний рік оренди, останній повинен був отримати прибуток у розмірі 94 840,00грн. (4,742га*10000,00грн.*2 роки).

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем 1 було укладено попередній договір оренди від 05.01.2018, згідно якого сторони зобов`язувались укласти договір оренди земельної ділянки, предметом якого була земельна ділянка №1. Водночас, згідно вказаного договору, орендна плата за земельну ділянку обраховувалась у розмірі 10000,00грн. за 1га на рік., при цьому площа земельної ділянки, яка повинна була бути передана відповідачу 1 становить 4,742га, таким чином, позивач у випадку можливості реалізувати попередній договір у строки визначені договором, отримав би прибуток у розмірі 47 420,00грн. щорічно.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області №14-10-0.43-12857/-19 від 04.10.2019 та акту перевірки від 30.09.2019 року №553-ДК/809/АП/09/01/-19, на підставі плану робіт Управління з контролю за використанням під охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області на III квартал 2019 року проведені заходи державного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 4,742 га з цільовим призначенням: (01.04) «для ведення підсобного сільського господарства», кадастровий номер :05:003:0012, що розташована на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. За результатами проведених заходів державного контролю складено акт перевірки від 30.09.2019 року №553-ДК/809/АП/09/01/-19 та встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:003:0012 самовільно використовується СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» (Код ЄДРГІОУ: 30839560) для вирощування сільськогосподарської культури кукурудзи. Керівнику СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» видано припис щодо усунення виявлених порушень та приведення землекористування у відповідність до вимог земельного законодавства та направлено лист до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо сприяння притягненню керівника СТОВ «ВОЙТОВСЬКЕ» до адміністративної відповідальності.

При цьому, як вбачається з листа ТОВ «АПК «Садовод» 74-ю, станом на січень 2018 відповідач 2 вже використовував дану земельну ділянку, при цьому з огляду на те, що останній здійснював вирощування кукурудзи, вирощування якої згідно ДСТУ-2240-93 потребує тривалого строку підготовки площ посіву, зокрема щодо попереднього оброблення рілля, що підтверджує обставини щодо використання відповідачем 2 даної земельної ділянки протягом тривалого періоду часу. Водночас, відповідачем 2 жодних доказів, які спростовували обставини щодо використання ним даної земельної ділянки чи то доказів оскарження чи скасування акта Головного управління Держгеокадастру України та відповідних адміністративних приписів не надано, а тому враховуючи, природні біологічні властивості сільськогосподарської культури кукурудзи, а також технічні умови вирощування такої культури, суд вважає докази надані позивачем в якості підтвердження обставини використання СТОВ «Войтовське» земельної ділянки протягом 2018-2019 років більш вірогідними в порядку ст. 79 ГПК України та такими, що підтверджують обставини протиправного та самовільного використання відповідачем 2 земельної ділянки.

Таким чином, як встановлено Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, а також не спростовується відповідачем 2, СТОВ «Войтовське» протиправно та самовільно використовувало земельну ділянку кадастровий номер :05:003:0012, загальною площею 4,742га, без відповідної на це правової підстави, як то договір оренди землі, що свідчить про протиправність поведінки останнього, внаслідок якої позивач був обмежений в можливості реалізувати права власника земельної ділянки щодо отримання прибутку від розпорядження такою земельною ділянкою.

Водночас, як вбачається з листа ТОВ «АПК «Садовод», внаслідок вказаних протиправних дій відповідача 2 щодо використання земельної ділянки, позивач та відповідач 1 були обмежені в можливості укласти договір оренди та виконати умови попереднього договору, що в свою чергу унеможливило отримання позивачем доходу у вигляді орендної плати від відповідача 1 за 2018 та 2019 роки у скупному розмірі 94 840,00грн.

При цьому, як вбачається з відзиву на позов, СТОВ «Войтовське» зазначає, що між позивачем та відповідачем 2 відсутні будь-які господарські відносини в тому числі щодо господарювання та використання земельних ділянок, належних позивачу, що в свою чергу свідчить про наявність у діях відповідача 2 обізнаності щодо протиправного використання останнім земельної ділянки, яка є власністю позивача, що безпосередньо підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не оспорюється сторонами, що на обґрунтоване переконання суду свідчить про наявність вини у діях відповідача 2.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи що відповідач 2 протиправно використовував земельну ділянку № 1, яка є власністю позивача, що підтверджується листом та актом Головного управління Держгеокадастру у Київській області, зважаючи, що вказані дії відповідача 2 унеможливили реалізацію та виконання попереднього договору від 05.01.2018, згідно якого позивач та відповідач 1 зобов`язувались укласти договір оренди даної земельної ділянки, внаслідок чого позивач недоотримав дохід у розмірі орендної плати за два роки у сумі 94 840,00грн., з огляду на обізнаність відповідача 2 про використання даної земельної ділянки без достатньої на це правової підстави, враховуючи причинний зв`язок між діями відповідача 2 щодо використання земельної ділянки та збитками завданими позивачу внаслідок не виконання попереднього договору, суд дійшов висновку про наявність у діях відповідача складу цивільно-правового правопорушення, у зв`язку з чим, вимоги щодо стягнення з відповідача 2 на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди підлягають задоволенню.

Доводи відповідача 2 про те, що позивачем не надано доказів щодо підтвердження упущеної вигоди з обґрунтування її розміру та причинного зв`язку між збитками і діями відповідача 2, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи міститься попередній договір при виконанні якого, позивач в процесі реалізації своїх прав як власника земельної ділянки щодо передачі такої в оренду протягом 2018-2019 років повинен був отримати дохід у розмірі 94 840,00грн., однак, саме внаслідок протиправних винних дій відповідача 2 позивач був позбавлений такої можливості.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «СОВТА» в частині стягнення з СТОВ «Войтовське» 94 840,00 грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди, завданої самовільним зайняттям та використанням належної позивачеві на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :05:003:0012, загальною площею 4,742га

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 3842,00грн., а тому, беручи до уваги те, що позов задоволено частково та враховуючи правила п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача.

При цьому, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00грн., які заявлені позивачем, враховуючи клопотання позивача, яке заявлене у підготовчому засіданні 27.01.2020 буде вирішено після подачі позивачем відповідних доказів в порядку передбаченому ч. 8 ст. 129 та ст. 244 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ВОЙТОВСЬКЕ (07452, Київська область, Броварський район, село Зоря, вулиця Гагаріна, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СОВТА (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, ) 94 840,00 грн. в рахунок відшкодування упущеної вигоди, завданої самовільним зайняттям та використанням належної позивачеві на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :05:003:0012, загальною площею 4,742га та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк та порядку, визначеними ст. 241 ГПК України і може бути оскаржене в стоки і в порядку, визначеними ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.02.2020.

Суддя Н.А. Новікова