ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3606/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154)
до Виконавчого комітету Харківської міської Ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Виконавчого комітету Харківської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача 172500,00 грн., як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві. Витрати зі сплати судового збору позивач також просить покласти на відповідача.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 18.09.2017 в м. Харків по пров. Самокиша, буд. 3 на припаркований автомобіль "Toyota RAV4", д/н НОМЕР_1 впало дерево та завдало автомобілю пошкоджень. На підставі Договору страхування наземного транспорту № 333/17-Т/Х/01 від 15.05.2017, позивачем володільцю пошкодженого автомобілю було виплачено страхове відшкодування у розмірі 172500,00 грн. Враховуючи, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання виконавчого органу міської ради, позивач вважає, що обов`язок по відшкодуванню шкоди має бути покладений на Виконавчий комітет Харківської міської ради.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на "03" грудня 2019 р. о 11:40 год.

26.11.2019 відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 28635, який долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 03.12.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.12.2019 о 11:20 год.

В порядку ст. ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання.

09.12.2019 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив за вх. № 29901, яка долучена судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.12.2019 відкладено підготовче засідання на 08.01.2020 о 12:50 год.

26.12.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції за вх. № 31633, в якому заявник просить суд забезпечити проведення судового засідання по даній справі у режимі відеоконференції та визначити Київський апеляційний суд, відповідальний за проведення відеоконференції під час засідання по даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2019 в клопотанні Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (вх. № 31633 від 26.12.2019) відмовлено.

03.01.2020 до канцелярії суду надійшли пояснення по справі за вх. № 83, які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08.01.2020 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

08.01.2020 (після судового засідання) від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за вх. № 274, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2020 виправлено описку в протокольній ухвалі господарського суду Харківської області від 08.01.2020 по справі №922/3606/19 та вказано вірні дату та час судового засідання по суті - "13 січня 2020 року о 12:00 год.".

В порядку ст. ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про дату та час проведення судового засідання по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.01.2020 відкладено розгляд справи по суті на 04.02.2020 о 10:30 год.

23.01.2020 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за вх. № 1745, яке долучено до матеріалів справи.

31.01.2020 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за вх. № 2515, яке долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 04.02.2020 сторони своїх представників не направили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвали суду від 13.01.2020.

При цьому, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи документами.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

15.05.2017 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» (далі - Позивач) та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспорту №333/17-Т/Х/01, згідно якого ПРАТ «СК Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Toyota RAV4", д.н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

18.09.2017 в м. Харків по пров. Самокиша, буд. 3 на припаркований автомобіль "Toyota RAV4", д.н НОМЕР_1 впало дерево та завдало автомобілю пошкоджень, що було зафіксовано Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно Звіту № 487/17 від 02.10.2017, наданого ФОП Тінохін А.В., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Toyota RAV4", д.н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження склала 260 247, 24 грн.

Відповідно до Рахунку № 3675 від 22.09.2017, наданого ТОВ "АВТОАРТ ЛТД" вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Toyota RAV4", д.н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження склала 259421,83 грн., що перевищує 70% дійсної вартості на момент укладення договору і згідно п. 31.5. Договору є конструктивною загибеллю.

Відповідно до п. 27.8. Договору страхування наземного транспорту №333/17-Т/Х/01, при повній загибелі ТЗ (п. 31.5 Договору) страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку але не більше страхової суми вказаної в розділі 10 цього Договору (з урахуванням умов п. 27.22 Договору) за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи.

З огляду на те, що страхова суму складала 750000, 00 грн., розмір придатних залишків - 540000, 00 грн., а розмір франшизи - 37500,00 грн., ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 172500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 906934 від 19.10.2017.

Позивач зазначає, що після виплати страхового відшкодування, ним неодноразово здійснювались запити до Харківської міської ради з проханням надати інформацію про балансоутримувача зелених насаджень, розташованих у місті Харків по пров. Сомокиша 3, станом на 18.09.2017.

У відповідь на запити позивача, Харківська міська рада листами від 25.04.2018 № 2861/9-18 та від 31.08.2018 № 5896/9-18 повідомила, що зелені насадження за адресою: пров. Самокиша, 3 на балансі підприємств, які підпорядковані Департаменту житлового господарства, не перебувають.

Підпунктом 7 пункту "а" частини першої статті Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Враховуючи вказане, позивач вважає, що до відання саме виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення бадансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень. Проте, в порушення вимог вищевказаного пункту Закону України «Про місцеве самоврядування» Виконавчий комітет Харківської міської ради не визначив балансоутримувача зелених насаджень, що розташовані у м. Харків по пров. Самокиша, 3, що дає підстави для стягнення майнової шкоди з нього, як власника земельної ділянки, на якій росло дерево.

ПРАТ «СК Арсенал Страхування» наполягає на тому, що має суброгаційне право до Виконавчого комітету Харківської міської ради як підприємства, відповідального за прибирання зелених насаджень, в розмірі фактично завданих збитків, тобто 172500, 00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 09.07.2019 ПРАТ «СК Арсенал Страхування» на адресу Виконавчого комітету Харківської міської ради направив претензію з проханням відшкодувати шкоду у розмірі 172500, 00 грн., проте вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи те, що відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, у справі, що розглядається, ПРАТ «СК Арсенал Страхування», здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 333/17-Т/Х/01 від 15.05.2017, набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання - є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин.

Отже, фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності - є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є: склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, при зверненні до суду з вимогою про стягнення з відповідача заподіяної шкоди у розмірі 172500,00 грн., саме позивачем повинно бути доведено як сам факт заподіяння шкоди, так і наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначалось судом, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

У даному випадку судом враховано, що гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецеденту практику Європейського суду з прав людини, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Суди повинні враховувати якість поданих сторонами доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Допустимість доказів означає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

При цьому, обов`язок доказування, встановлений статтею 74 ГПК України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Позивач, звертаючись до господарського суду з даним позовом, посилається на те, що внаслідок бездіяльності відповідача, оскільки останнім не було визначено балансоутримувача зелених насаджень по пров. Самокиша ,3 у м. Харкові, дерево, що підлягало спилюванню, впало на застрахований автомобіль та завдало йому шкоди.

Однак, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не було надано ні протоколу огляду місця пригоди, ні схеми розташування дерева, ні експертного висновку щодо стану дерева, ні доказів того, що дерево не було пошкоджено за допомогою третіх осіб.

Посилання позивача на висновок Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області щодо стану дерева, суд вважає необгрунтованим, оскільки вказаний підрозділ не наділений функціями та повноваженнями експерта.

З фотознімків, наданих позивачем до матеріалів справи, взагалі не можливо встановити місце пригоди та який саме автомобіль був пошкоджений.

Враховуючи вказане, неможливо зробити остаточний висновок про те, яке саме дерево впало на автомобіль, де воно знаходилось, де знаходився у той час автомобіль та чи не було пошкодження автомобіля причинено діями третіх осіб, а отже, не можливо зробити висновок і про те, що саме внаслідок протиправної поведінки відповідача (бездіяльності) було завдано шкоди застрахованому автомобілю.

Таким чином, всупереч викладеним вище вимогам процесуальних норм, за висновками суду, позивачем не було доведено наявності в діях відповідача неправомірної поведінки, яка потягнула за собою заподіяння майнової шкоди страхувальнику.

Приймаючи до уваги викладені вище висновки суду про недоведення позивачем наявності протиправної поведінки відповідача, то, як наслідок, відсутній такий елемент цивільного правопорушення як причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та шкодою, а також не вбачається наявності вини відповідача у заподіянні майнової шкоди на суму 172500,00 грн.

За таких обставин, повно та всебічно оцінивши письмові пояснення учасників судового процесу та наявні у справі докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість застосувати до відповідача відповідальність у вигляді відшкодування майнової шкоди. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а саме наявності протиправної поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними збитками та діями відповідача, а також вини останнього в їх завданні.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Срахова компанія "Арсенал Страхування" до Виконавчого комітету Харківської міської ради є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір в сумі 2587,50 грн., сплачений при подачі позовної заяви, залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ).

Відповідач: Виконавчий комітет Харківської міської Ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ).

Повне рішення складено "04" лютого 2020 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3606/19