РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2020Справа № 910/17036/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ЗОВНІШНЬОТОРГОВОГО ПІДПРИЄМСТВА "МАГ"

до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ"

про стягнення 255307,70 грн.

представники учасників справи:

від позивача: Краснопір В.М.

від відповідача: Мельник О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ЗОВНІШНЬОТОРГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО "МАГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення 255307,07 грн. заборгованості, яких: 250080 грн. - основна сума боргу, 3501,12 грн. - інфляційне нарахування, 1726,58 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на постачання товару №53-123-01-19-05451 від 31.05.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17036/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 14.01.2020.

10.01.2020 від відповідача через електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача. У поданому відзиві відповідач зазначає, що здійснив оплату за поставлений товар 27.12.2019 та 08.01.2020, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

У підготовчому засіданні 14.01.2020 представник позивача надав документи для долучення до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.01.2020.

У судовому засіданні 30.01.2020 суд постановив ухвалу про виправлення описки в ціні позову з 255307,07 грн., на вірну ціну позову - 255307,70 грн.

У судовому засіданні 30.01.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2019 між ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ", як покупцем, та ЗОВНІШНЬОТОРГОВИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "МАГ", як постачальником, укладено договір на постачання товару №53-123-01-19-05451 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 42510000-4 по ДК 021:2015-Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої (Рукав-шланг поліуретановий), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору, загальна вартість товару складає 250 080,00 грн.

За даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 договору.

В п. 3.3 договору сторони погодили, що датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Згідно з п. 12.1, 12.2 договору, цей договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою та закінчується 31.12.2020.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 250080,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000222 від 03.07.2019.

Вказаний товар прийнятий відповідачем без зауважень та заперечень уповноваженою особою, що підтверджується підписами на вказаній накладній (з відміткою про отримання товару 04.07.2019).

Крім того, на підтвердження факту поставки позивачем долучено до матеріалів справи товарно-транспортну накладну № 004547 від 03.07.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 858 від 21.10.2019.

Відповідач надав відзив на претензію вих. № 07/19666 від 06.11.2019, у якому визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 250 080,00 грн., однак оплату поставленого товару не здійснив.

У зв`язку із тим, що відповідач не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача крім суми основного боргу у розмірі 250080 грн., також 3501,12 грн. інфляційних нарахувань та 1726,58 грн. - 3% річних.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору у позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти товар в обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.

На виконання взятих на себе зобов`язань за договором, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 250 080,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної № РН-0000222 від 03.07.2019.

Факт прийняття товару за вказаною накладною не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у договорі погоджено, що оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 договору.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару на суму 250 080,00 грн.

Таким чином, на момент звернення позивача з даним позовом, заборгованість відповідача перед позивачем становила 250 080,00 грн.

В той же час, як встановлено судом, під час розгляду справи, відповідач згідно із платіжними дорученнями № УПТК/1 від 08.01.2020 та № УПТК/4128 від 27.12.2019 сплатив заборгованість за поставлений товар у розмірі 250 080,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що сума заборгованості у розмірі 250 080,00 грн. сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, суд закриває провадження у справі №910/17036/19 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 250 080,00 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3501,12 грн. інфляційних нарахувань, та 1726,58 грн. - 3% річних.

Вказані нарахування здійснені позивачем за період з 06.09.2019 по 28.11.2019.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки відповідач отримав товар не 03.07.2019, а 04.07.2019, про що міститься відповідна відмітка в видатковій накладній.

Таким чином відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 07.09.2019.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 924/532/19.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 07.09.2019 по 28.11.2019 суд встановив, що розмір 3% річних становить 1706,03 грн., розмір інфляційних втрат - 3501,12 грн., а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ЗОВНІШНЬОТОРГОВОГО ПІДПРИЄМСТВА "МАГ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд також роз`яснює позивачу, що частина сплаченого ним судового збору в розмірі за позовні вимоги, провадження щодо яких закрито, може бути повернута йому з Державного бюджету України за його клопотанням на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, п. 2 ч. 1 ст. 231, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь ЗОВНІШНЬОТОРГОВОГО ПІДПРИЄМСТВА "МАГ" (39800, Полтавська обл., місто Горішні Плавні, ВУЛИЦЯ КОНСТИТУЦІЇ, будинок 32/33, ідентифікаційний код 21071441) 1706,03 грн. 3% річних, 3501,12 грн. інфляційних втрат та 78,11 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі №910/17036/19 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 250 080,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2020.

Суддя С.О. Турчин