ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Справа№ 927/678/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019

у справі № 927/678/19 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта"

до Фізичної особи - підприємця Костюченка Леоніда Анатолійовича

про стягнення 10 956,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10 956,23 грн., в тому числі: 7 460,40 грн. основного боргу за поставлений товар, 829,38 грн. пені, 71,00 грн. 3% річних, 89,41 грн. індекс інфляції, 746,04 грн. сума штрафу за порушення строків оплати товару, 1 600,00 грн. сума за неповернуту тару, 160,00 грн. сума штрафу за неповернення тари; стягнути з відповідача на корить позивача суму сплаченого судового збору.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 справу № 927/678/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" відповідає вимогам статті 258 ГПК України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Суддя-доповідач доповів колегії суддів про закінчення проведення підготовчих дій та про необхідність призначення справи до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.09.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 1/116-17Ч, відповідно до п.п. 1.1-1.3 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач, за договором постачальник, зобов`язується поставляти і передавати у власність відповідачу, за договором покупцю, визначений цим договором товар, а відповідач зобов`язується приймати цей товар, здійснювати його своєчасну оплату та повертати тару. Під товаром, що є предметом поставки за цим договором, розуміється: пиво, напої, скло пляшка, надалі за текстом - "товар". Під тарою за цим договором, розуміється: поліетиленові ящики, КЕГи, вуглекислотні балони, будь-яка інша тара, зазначена як така у цьому договорі та/або як така у супровідних документах на відповідну партію товару, надалі за текстом - "тара".

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт постачання позивачем та прийняття відповідачем товару на суму у розмірі 7 460,00 грн. підтверджується видатковою накладною № 12397 від 03.04.2019, підписаною позивачем та відповідачем, належним чином засвідчена копія якої наявна у матеріалах справи.

Також у зазначеній видатковій накладній зазначено найменування тар та їх вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із п.п. 2.1, 2.2 договору відповідач зобов`язується оплачувати товар позивачу не пізніше 7 календарних днів з дати його отримання від позивача, при цьому оплаті підлягає вся фактично одержана відповідачем партія товару. Партією товару є частина товару, передача якого від позивача відповідачу оформлена однією накладною. Датою отримання товару є дата, вказана у накладній на відповідну партію товару. Прийняття товару відповідачем підтверджує його згоду з вказаним в накладних асортиментом (найменування), кількістю та ціною, поставленого йому товару та переданої тари.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідачем, всупереч умовам договору, не здійснено розрахунку за поставлений товар згідно із видатковою накладною № 12397 від 03.04.2019 на суму у розмірі 7 460,00 грн. та не повернуто тару, а саме: кег CBW Alumasc+ST IINT 20л, вартістю 1 600,00 грн., як зазначено у вказаній накладній.

Враховуючи умови договору, відповідач був зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар згідно із видатковою накладною № 12397 від 03.04.2019 саме до 11.04.2019.

Позивачем у претензії від 02.07.2019 надісланій 13.07.2019 на адресу відповідача повідомлено відповідача, що на виконання умов договору відповідачу відвантажувався товар у зворотній тарі багаторазового використання - відповідно до заявок за згідно із накладними, в порушення умов договору відповідач не оплатив товар і не повернув зворотну тару, у зв`язку із чим станом на 02.07.2019 у відповідача виникла заборгованість за поставлений товар на суму 7 460,42 грн. та не повернуто тару (кега 20л Хугарден) в кількості 2 шт. на загальну суму - 3 200,00 грн., загальна сума заборгованості складає 10 660,42 грн.

Відповідно до п. 6.1.2 договору в разі неповернення відповідачем зворотної тари на вказаних в. п.п. 6.8, 6.9 умовах, така тара стає товаром і вважається проданою відповідачу за ціною, визначеною п. 6.1.3 договору, та переданою на підставі накладних, оформлених при отриманні товару. Відповідач зобов`язується сплатити позивачу вартість цієї тари за умовами цього договору у строк 5 (п`ять) банківських днів із дати виставленого позивачем рахунку (вимоги до сплати) позивач має право у будь-який час змінювати обов`язок відповідача по оплаті своєчасно неповернутої тари грошима на обов`язок відповідача повернути цю тару в натурі і навпаки.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачем відповідачу рахунку (вимоги до сплати), відповідно до п. 6.1.3 договору, саме на тару зазначену позивачем у позовній заяві - КЕГ CBW Alumasc+ST IINT 20л, враховуючи те, що у претензії зазначено про кеги 20л Хугарден у кількості 2 шт., у зв`язку із чим, позовна вимога про стягнення з відповідача вартості вказаної кеги не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що позивачем не доведено настання права стягнення з відповідача вартості тари - КЕГу CBW Alumasc+ST IINT 20л, враховуючи умови договору та наявні матеріали справи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем відповіді на претензію не надано, доказів сплати заборгованості за поставлений позивачем товар згідно із видатковою накладною № 12397 не надано, у зв`язку із чим, наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар у розмірі 7 460,00 грн. є такою, що підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що за кожен день простроченої оплати товари та/або тари відповідач, окрім відшкодування збитків, зобов`язується сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, розрахованої за кожен день прострочення платежу та нарахованої на суму заборгованості. Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення, починаючи з моменту виникнення простроченої заборгованості до моменту її повного погашення.

Як вбачається із матеріалів справи, прострочення відповідача з оплати товару почалось з 11.04.2019, а позивачем здійснено розрахунок усіх заявлених санкцій за період з 11.04.2019 по 05.08.2019.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок пені, апеляційний господарський суд зазначає, що сума пені є більшою, ніж заявлено позивачем, тому, задоволенню підлягає позовна вимога про стягнення пені у розмірі 829,38 грн., яка зазначена у позовній заяві.

Відповідно до п. 5.4 договору якщо відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, здійснивши перерахунок сум інфляційних нарахувань та 3% річних, апеляційний господарський суд вказує на те, що правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача є суми інфляційних нарахувань у розмірі 44,11 грн. та 3% річних у розмірі 71,00 грн.

Відповідно до п. 5.5 договору при порушенні відповідачем строків оплати товару у відповідності з п. 2.1 цього договору відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 10% від несплаченої суми за кожний такий випадок.

Враховуючи підтверджене порушення відповідачем строків оплати товару відповідно до п. 2.1 договору, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає нараховану позивачем суму штрафу у розмірі 746,00 грн. правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Згідно із п. 6.8 договору КЕГи, в яких поставляється товар, а також балони вуглекислотні (балони СО2) разом із гумовими кільцями, що вказані в п. 6.1.3 договору, є зворотною тарою, яку відповідач в тій самій кількості і тієї ж самої якості зобов`язаний повертати позивачу негайно після звільнення умісту, але у будь-якому разі не пізніше 12 днів з дати їх отримання. На всі операції з цією тарою розповсюджуються умови цього договору, що стосуються іншої зворотної тари. На кожен охолоджувач, що входить до складу кегового обладнання, а у відповідача може знаходитися одночасно не більше двох наданих позивачем балонів СО2.

Відповідно до п. 2.2 договору прийняття товару відповідачем підтверджує його згоду з вказаним в накладних асортиментом (найменування), кількістю та ціною, поставленого йому товару та переданої тари.

Як вбачається із видаткової накладної № 12397 від 03.04.2019 вартість КЕГу CBW Alumasc+ST IINT 20л зазначено у розмірі 1 600,00 грн., а повернути зворотну тару відповідач повинен був повернути, враховуючи умови п. 6.8 договору, до 16.04.2019.

Згідно із п. 5.6 договору за порушення відповідачем строків повернення зворотної тари відповідно до п.п. 6.8, 6.9 договору відповідач, окрім відшкодування вартості неповерненої зворотної тари, сплачує позивачу штраф в розмірі 10% вартості своєчасно неповерненої зворотної тари за кожний такий випадок.

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу зворотної тари - КЕГи CBW Alumasc+ST IINT 20л, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 160,00 грн. штрафу за порушення відповідачем строків повернення зворотної тари є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне вказати на те, що наявність неточностей у претензії від 02.07.2019 не спростовує факту наявності заборгованості за поставлений позивачем відповідачу товар згідно із видатковою накладною № 12397 за умовами договору.

Слід зазначити, що саме видаткова накладна є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарських операцій (ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; (п. 1, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 277 ГПК України, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладається на відповідача у справі, в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.11.2019 у справі № 927/678/19 скасувати, з ухваленням нового рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костюченка Леоніда Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" (40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 35; ) 7 460,40 грн. основного боргу за поставлений товар, 829,38 грн. пені, 44,11 грн. інфляційних нарахувань, 71,00 грн. 3% річних, 746,04 грн. штрафу за порушення строків оплати товару, 160,00 грн. штрафу за неповернення тари, 1 632,52 грн. судового збору.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костюченка Леоніда Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Орбіта" (40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 35; ) 2 448,78 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Чернігівської області.

5. Матеріали справи № 927/678/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко