ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Справа № 915/2169/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Степанової І.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" ()

юридична адреса: 57378, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка, вул. Молодіжна, 44

адреса, зазначена позивачем: 57378, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка, вул. Комсомольська, 7

про: визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Сметана С.В., адвокат, згідно ордеру

від відповідача: Мельник Д.Г., адвокат, згідно ордеру,

в с т а н о в и в:

23.10.2019 позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 22.10.2019 до відповідача, якою просить суд: визнати недійсним рішення загальних зборів №2 від 05.07.2012 про вихід з засновників ТОВ "Придніпровське" та скасувати реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2169/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 28.10.2019 позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам п.1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України: відсутні належні докази надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, а саме: позов датований 22.10.2019, а фіскальний чек ДП "Укрпошта" від 10.10.2019. Крім того, до матеріалів позовної заяви не додано опис вкладення до листа, що унеможливлює з`ясування судом обставин надіслання відповідачеві копії позовної заяви з додатками.

На підтвердження сплати судового збору за подання до господарського суду зазначеної позовної заяви позивачем додано до позовної заяви квитанцію від 21.10.2019 на суму 1921,00 грн, в той час як позовні заява містить дві немайнові позовні вимоги.

Тобто, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору за заявлення 2-х позовних вимог немайнового характеру у встановленому розмірі.

Твердження позивача про судові витрати в частині судового збору за надання заяви про забезпечення позову не відповідають матеріалам справи.

Додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, а саме: не містять відмітки "Згідно з оригіналом", назви посади, особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища.

Крім того, відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт б/н від 23.10.2019, яким встановлено наступне: до позовної заяви позивачем додано документ, який не зазначений у переліку додатків, а саме: копію довіреності №51 від 25.09.2019.

Судом встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання зазначеної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

08.11.2019 на адресу суду надійшло повідомлення позивача від 07.11.2019 про надання суду на виконання ухвали суду від 28.10.2019 доказів сплати судового збору за другу позовну вимогу, належним чином засвідчених копій, доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення від 07.11.2019.

Позивач просив суд відкрити провадження та призначити справу до розгляду.

Ухвалою суду від 13.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12.12.2019 року.

27.11.2019 позивачем подано до господарського суду заяву від 26.11.2019 про забезпечення позову (вх. №18229/19).

Позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін (площі, частки, власника, обтяження тощо) стосовно будь-якого нерухомого майна, що належить Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі зміни на підставі рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", які прямо стосуються нерухомого майна Товариства з Обмеженою Відповідальністю "Придніпровське";

- заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", зміни керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", які не пов`язані із змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, проте впливають на предмет спору (зміна компетенції загальних зборів учасників товариства та виконавчого органу товариства, зміна порядку виходу учасників із товариства);

- накласти арешт на розрахункові рахунки Відповідача по справі, які знаходиться в усіх установах банків.

- розгляд заяви проводити без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року заяву про забезпечення позову у справі (вх. №18229/19 від 27.11.2019) з доданими до неї документами повернуто заявнику.

03.12.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 64-72) з доказами надіслання позивачу.

Відповідач позовні вимоги заперечує, просить суд:

- в задоволені позову відмовити,

- застосувати позовну давність,

- судові витрати по справі стягнути з позивача на користь відповідача;

- зобов`язати ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області грошову суму у розмірі 10000,00грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) для забезпечення відшкодування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із судовим розглядом цієї справи.

В обгрунтування заперечень проти позову відповідачем зазначено наступне.

Позивачем в порушення положень п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено жодних правових підстав його позову.

Також, позивачем не надано до суду з позовною заявою належних та допустимих доказів наявності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Придніпровське", оформленого протоколом №2 від 05.07.2012 року.

05.07.2012 позивачем до компетентних органів та загальних зборів засновників ТОВ "Придніпровське" було подано заяву про добровільних вихід із складу учасників (засновників) ТОВ "Придніпровське", намір передати усі свої права щодо Товариства та про відступлення (продаж) у повному обсязі 100% належної йому частки у статутному фонді (статутному капіталі) Товариства громадянину України ОСОБА_2 , з дотриманням вимог чинного законодавства щодо юридичного оформлення переходу відповідних прав до правонаступника ОСОБА_2 . Цією ж заявою позивачем підтверджено, що він не має ніяких претензій та вимог майнового і немайнового характеру до ТОВ "Придніпровське", не має і не буде їх мати в подальшому, ні за яких обставин, що можуть мати місце в даний час або в подальшому. Розрахунки за відступлену на користь ОСОБА_2 частку у статутному капіталі (фонді) Товариства проведені повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України (в редакції від 13.06.2012) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції від 18.12.2011, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Оскільки позивач був єдиним учасником (засновником) Товариства, то відповідно він одноосібно 05.07.2012 року приймав рішення про припинення участі та вихід зі складу учасників Товариства шляхом відступлення (продажу) своєї частки на користь ОСОБА_2 , рішення позивача про добровільний вихід зі складу учасників Товариства підтверджується протоколом загальних зборів №2 від 05.07.2012 року, заявою від 05.07.2012 року та договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 05.07.2012 року.

Внаслідок зміни засновника ТОВ "Придніпровське" державним реєстратором 10.07.2012 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, номер запису: 1000850 про що видано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №968480 від 12.07.2012 року та зареєстровано нову редакцію Статуту ТОВ "Придніпровське".

При цьому, державним реєстратором було перевірено подані ТОВ "Придніпровське" документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи на відповідність до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла станом на 12.04.2012) і підстав для відмови у проведенні реєстраційних дій не встановлено.

Таким чином, доводи позивача про порушення умов його виходу із засновників Товариства та невідповідності процедури зміни засновника Товариства чинному законодавству України не ґрунтуються на нормах матеріального права, та є власним помилковим суб`єктивним розумінням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідач також заявляє про пропуск позивачем позовної давності.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 09.01.2020 року.

26.12.2019 року до суду від позивача надійшов відзив на відзив відповідача (відповідь на відзив) (а.с. 148-149), в якому позивач заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві.

09.01.2020 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", яке міститься у відзиві від 29.11.2019 про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. для забезпечення відшкодування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з судовим розглядом цієї справи - відмовлено, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 29.01.2020 року.

29.01.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказу на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 29.01.2020 року представником позивача після початку розгляду справи по суті заявлялись усні клопотання про виклик свідків та витребування доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 73 ГПК України показання свідків є одним із засобів встановлення доказів.

Порядок виклику свідків у судове засідання передбачений ст. 87-89 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом відмовлено у задоволенні зазначених клопотань представника позивача, оскільки клопотання заявлені після початку розгляду справи по суті. Крім того, представником позивача не дотримано процесуального порядку їх заявлення.

29.01.2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" () зареєстровано 27.06.2012 року.

Рішенням учасника ТОВ "Придніпровське" №1 від 25.06.2012 року затверджено статут товариства (а.с. 31-39).

Відповідно до п.п. 1.5.1 п. 1.5 Статуту (в редакції 2012 року) засновником (учасником) товариства є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 6.1 Статуту (в редакції 2012 року) для забезпечення діяльності Товариства статутний капітал Товариства може утворюватися з грошових коштів, матеріальних цінностей (будинки, споруди, обладнання тощо), прав користування землею, водою та іншими природними ресурсами, а також будь-якими майновими та немайновими

правами (в тому числі на інтелектуальну власність).

Відповідно до п. 6.2 Статуту (в редакції 2012 року) статутний капітал Товариства становить - 1000 (одна тисяча) гривень.

Відповідно до п. 6.2.1 Статуту (в редакції 2012 року) внесок учасника ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства здійснюється грошовими коштами в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, що відповідає 100% статутного капіталу Товариства.

Відповідно до п. 6.2.2 Статуту (в редакції 2012 року) зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі Товариства, вказаної в цьому Статуті.

Відповідно до п. 6.3 Статуту (в редакції 2012 року) учасник Товариства має право продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж Товариства або третім особам. Учасники Товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив.

Відповідно до п. 9.1 Статуту (в редакції 2012 року) вищим органом Товариства є Загальні збори учасників (надалі іменуються "Збори учасників"), які обирають Голову Товариства. Головою Товариства може бути тільки працівник Товариства або учасник Товариства.

Відповідно до п. 9.4.1 Статуту (в редакції 2012 року) Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Відповідно до п. 10.1 Статуту (в редакції 2012 року) порядок вступу учасника до Товариства визначається у відповідності з діючим чинним законодавством України. Учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу.

Відповідно до п. 10.2 Статуту (в редакції 2012 року) учасник, який виходить із Товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі Товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Відповідно до п. 10.3 Статуту (в редакції 2012 року) якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Відповідно до п. 10.4 Статуту (в редакції 2012 року) порядок і спосіб визначення вартості частки майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються у порядку, передбаченому чинним в Україні законодавством.

05.07.2012 року були проведені Загальні збори учасників Товариства, прийняті рішення оформлені протоколом №2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" () від 05.07.2012 року (а.с. 20).

Порядок денний:

1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів.

2. Про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства.

3. Про затвердження Статуту Товариства в новій редакції.

4. Про надання повноважень новому учаснику (засновнику) Товариства.

5. Про надання повноважень для проведення державної реєстрації нової редакції статуту Товариства.

Присутні: учасники - ОСОБА_1 , який має 100% голосів; запрошені - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

По першому питанню вирішили: обрати головою зборів ОСОБА_3 та секретарем ОСОБА_2 .

По другому питанню слухали: ОСОБА_1 , який повідомив, що він як учасник Товариства, що володіє часткою в розмірі 100 відсотків Статутного капіталу Товариства, прийняв рішення про вихід зі складу учасників Товариства відступлення (продаж) своєї частки ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративні права) що становить 100 відсотків статутного капіталу Підприємства. При обговоренні даного питання учасник - ОСОБА_1 заявив і просив зазначити в протоколі те, що він не буде претендувати на частки у статутному капіталі Товариства та надає згоду на продаж (відступлення) цієї частки третій особі, а саме ОСОБА_2 .

По другому питанню вирішили: погодити вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства, шляхом відступлення своєї частки в статутному капіталі Товариства. Надати згоду і дозволити ОСОБА_1 продаж належної йому частки (корпоративних прав) в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" ОСОБА_2 .

По третьому питанню вирішили: затвердити в новій редакції Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське".

По четвертому питанню вирішили: надати право підпису платіжних документів, договорів, контрактів, розпорядчих та інших документів засновнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

По п`ятому питанню вирішили: уповноважити директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" Коваленко Олександра Сергійовича підготувати всі необхідні документи, що пов`язані із змінами, які зазначені в даному протоколі, здійснити державну реєстрацію нової редакції Статуту Товариства в органах державної реєстрації самостійно або з правом передоручення третім особам. Внести зміни до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Придніпровське", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Внести зміни до довідки статистики з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, повідомити органи державної податкової інспекції та відповідні державні фонди, на обліку в яких знаходиться ТОВ "Придніпровське" щодо вказаних в даному протоколі змін.

Протокол №2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" () від 05.07.2012 року підписаний головою загальних зборів ОСОБА_3 , секретарем установчих зборів ОСОБА_2 , учасником ТОВ "Придніпровське" ОСОБА_1 (позивачем).

05.07.2012 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як продавцем та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) як покупцем укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" (далі - Договір), відповідно до якого сторони діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений ними договір (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину), уклали цей Договір (а.с. 40).

Відповідно до п. 1 Договору за цим Договором продавець передає у власність покупця, а покупець приймає і зобов`язується оплатити в порядку і на умовах, визначених даним Договором майнові права, що складають 100 (сто) відсотків в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", (далі - Товариство).

Відповідно до п. 1.2.3 Договору Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" в новій редакції зареєстрований державним реєстратором Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області 27.06.2012 року, номер запису 0000850.

Відповідно до п. 1.2.4 Договору розмір статутного фонду: 1000,00 (одна тисяча) гривень.

Відповідно до п. 1.2.5 Договору зазначені майнові права належать продавцю на підставі вищезгаданого Статуту в новій редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське".

Відповідно до п. 2 Договору під майновими правами, зазначеними в п. 1 Договору, розуміється частка у розмірі 100% (сто відсотків) статутного фонду Товариства, а також всі пов`язані з цим майнові права, у тому числі - право на управління підприємством та отримання відповідної частки прибутку, а також активів у разі його ліквідації відповідно до чинного законодавства, а також всі інші права та обов`язки засновника та власника Товариства, передбачені статутом Товариства та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3 Договору із моменту укладення Договору до покупця переходять усі права засновника та співвласника Товариства, передбачені його Статутом.

Відповідно до п. 7 Договору продаж майнових прав на Товариство за погодженням сторін вчиняється за 1000,00 (одну тисячу) гривень, які продавець одержав повністю до підписання Договору. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає.

Відповідно до п. 8 Договору сторони стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, підтверджують дійсність намірів при його укладанні.

Відповідно до п. 9 Договору продавець і покупець підтверджують, що вони не визнані у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, розуміють значення своїх дій та умови даного Договору і його правові наслідки, підтверджують, що їх волевиявлення є вільним, свідомим і відповідає їх дійсним намірам. З текстом Договору ознайомлені, умови Договору для них зрозумілі, відповідають їх волевиявленню і не викликають жодних сумнівів, а також даний Договір для них не має характеру фіктивної чи удаваної угоди, цей Договір укладений ними не під впливом помилки, обману, насильства або тяжких обставин. Продавець і покупець підтверджують, що не мають один до одного будь - яких претензій, як майнового так і не майнового характеру.

Відповідно до п. 11 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 14 Договору відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" сторони зобов`язуються провести державну реєстрацію змін до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське". Покупцю роз`яснено, що у відповідності до ч.5 статті 89 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи набувають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Д.І., зареєстровано в реєстрі за №1197.

Заявою від 05.07.2012 року, адресованою компетентним органам та загальним зборам засновників (а.с. 107), ОСОБА_1 зазначив, що він, засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" , повністю розуміючи значення та правові наслідки своїх дій, без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до дійсного волевиявлення заявляє про свій добровільний вихід зі складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", про намір передати усі свої права щодо Товариства та про відступлення (продаж) у повному обсязі 100% належної йому частки у статутному фонді (статутному капіталі) Товариства громадянину України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з дотриманням вимог чинного законодавства щодо процедури юридичного оформлення переходу до правонаступника відповідних прав на умовах, які були попередньо узгоджені з правонаступником ОСОБА_2 .

Цією заявою позивач одночасно підтверджує:

1) не має ніяких претензій та вимог майнового та немайнового характеру до Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", не має і не буде мати в подальшому ні за яких обставин, що можуть мати місце в даний час або в подальшому. Розрахунки з позивачем проведені повністю;

2) не має та не буде мати в подальшому ні за яких обставин ніяких претензій і вимог майнового та немайнового характеру до ОСОБА_2 як набувача відступленої йому позивачем в повному обсязі 100% частки у статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", від якого дійсно було отримано повний розрахунок за відступлену на його користь частку у статутному капіталі (фонді).

Цю заяву складено у двох примірниках, один із яких передається ОСОБА_2 на підтвердження повного виконання ним зобов`язань за укладеним 05.07.2012 року письмовим договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське".

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів №2 від 05 липня 2012 року про вихід ОСОБА_1 з засновників ТОВ "Придніпровське" та скасування реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне:

1. Як вбачається зі статуту підприємства позивач був єдиним засновником. Відповідно до статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник (засновник ) товариства може вийти з нього в установленому законодавством порядку. ТОВ визначають товариством тоді, коли його заснувало одна або кілька осіб та поділили статутний капітал на частки. Вихід єдиного засновника приведе до того, що воно не відповідатиме основним критеріям для ТОВ. У ТОВ не буде жодного засновника і статутного капіталу, поділеного на його частки, а отже не буде і частки. Отже позивач як засновник міг лише відступити свою частку іншій особі. Крім того, щоб вийти із засновників товариства та відступити свою частку спершу в ТОВ повинен з`явитися другий засновник або учасник. Позивач як наявний на той момент засновник товариства міг відступити новому учаснику товариства свою частку, але тільки після того, як фактичний покупець буде введений до товариства як інший засновник або учасник.

2. Засновник (учасник) ТОВ має право одержати вартість частини майна пропорційну до своєї частки, у даному випадку 100 відсотків. Дане передбачене статтею 148 ЦК України. Отже за даними правилами позивач повинен був отримати при продажу частки у статутному капіталі ТОВ не суму коштів, що дорівнює розміру його внеску до ТОВ, а вартість частини майна, пропорційно до його частки в статутному капіталі, тобто 100 відсотків. Дане передбачено і пунктом 10.2 Статуту Товариства - учасник який виходить із товариства має право одержати вартість частини майна, пропорційно його частки у товаристві.

3. Порядок і спосіб обчислення вартості частини майна при виході позивача з ТОВ визначаються відповідними положеннями установчих документів товариства (пункт 30 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2008 року №13). Моментом виходу учасника (засновника) з товариства є дата коли він подав заяву про вихід. Відповідної заяви, в тому числі нотаріально посвідченої, позивач не подавав. Вартість майна та розмір частки прибутку товариства обчислюється на дату волевиявлення засновника про вихід. Навіть якщо рахувати дату з дня проведення загальних зборів тобто 05 липня 2012 року - даного зроблено не було і не була вирахованна вартість активів товариства, які позивач продав. Товариство не склало баланс. А лише на підставі балансу визначається вартість чистих активів.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Як зазначено вище, відповідно до п. 6.3 Статуту (в редакції 2012 року) учасник Товариства має право продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж Товариства або третім особам.

Оскільки позивач був єдиним учасником (засновником) Товариства, то відповідно він одноосібно 05.07.2012 приймав рішення про припинення участі та вихід зі складу учасників Товариства шляхом відступлення (продажу) своєї частки на користь ОСОБА_2 , рішення позивача про добровільний вихід зі складу учасників Товариства підтверджується протоколом загальних зборів №2 від 05.07.2012 року, заявою від 05.07.2012 року та договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 05.07.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Внаслідок зміни засновника ТОВ "Придніпровське" державним реєстратором 10.07.2012 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, номер запису: 1000850 про що видано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №968480 від 12.07.2012 та зареєстровано нову редакцію Статуту ТОВ "Придніпровське".

При цьому, державним реєстратором було перевірено подані ТОВ "Придніпровське" документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи на відповідність вимогам Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) і підстав для відмови у проведенні реєстраційних дій не встановлено.

Відповідно п 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Відповідно до п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п`ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Протокол №2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" () від 05.07.2012 року, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" від 05.07.2012 року та заява від 05.07.2012 року підписані позивачем особисто. Клопотань про призначенні почеркознавчих експертиз позивачем не заявлено.

Доводи позивача про неодержання ним вартості частини майна пропорційно його частки у Товаристві не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог про недійсність рішення загальних зборів та спростовуються тим, що за договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Придніпровське" від 05.07.2012 ним отримано повністю грошові кошти у сумі 1000,00 грн. до підписання договору, тобто сплата позивачу 1000,00 грн. була не компенсацією розміру статутного капіталу товариства, а платою згідно договору за майнові права - частку у розмірі 100 відсотків статутного капіталу Товариства.

Позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів рішенням, оформленим протоколом №2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" () від 05.07.2012 року, отже підстави для задоволення позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів №2 від 05.07.2012 про вихід позивача з засновників ТОВ "Придніпровське" відсутні.

Решта доводів позивача, в тому числі наведених усно його представником в судовому засіданні 29.01.2020 щодо сумнівів в можливості укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та проведення зборів в один день, ґрунтуються на припущеннях та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Вимога позивача скасувати реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів №2 від 05.07.2012 про вихід позивача з засновників ТОВ "Придніпровське", а тому також не підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності, слід зазначити наступне.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач був присутній при прийнятті спірного рішення загальних зборів №2 від 05.07.2012, отже строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - до 05.07.2015 року.

В пункті 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" встановлено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно приписів ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 названої статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом не встановленого порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду, тому підстави для застосування позовної давності відсутні, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Щодо клопотання відповідача стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., слід зазначити наступне.

Відповідачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано наступні документи:

- ордер адвоката серії ХС №118486 від 29.11.2019 року, відповідно до якого адвокат Адвокатського об`єднання "Правові технології" Заверюха Костянтин Олександрович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000157 від 08.05.2018 року) надає правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" на підставі договору про надання правової допомоги №1/20.11.2019 від 20.11.2019 року;

- копію договору №1/20.11.2019 від 20.11.2019 року про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ "Придніпровське" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правові технології" в особі керуючого партнера Заверюхи Костянтина Олександровича (Адвокатське об`єднання), відповідно до умов якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (п. 1.1); Адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги в справі №915/2169/19 за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ТОВ "Придніпровське" () про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Господарському суді Миколаївської області (п. 2.1); правничу допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях (п. 4.1); розмір гонорару складає 10000,00 грн (п. 4.2); гонорар, зазначений у п. 4.2. Договору є оплатою за правничу допомогу у суді першої інстанції. У випадку неповного використання гонорару, він переходить на оплату правничої допомоги у судах апеляційної та касаційної інстанції (п. 4.3); перелік та обсяг наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі (п. 4.6); даний договір укладений на строк до 31.12.2020 року та набирає чинності з моменту його підписання (п. 5.1);

- платіжне доручення №298 від 05.12.2019 року на суму 10000,0 грн., які сплачені клієнтом на користь Адвокатського об`єднання;

- виписку по рахунку;

- акт виконаних робіт від 09.01.2020 року за договором №1/20.11.2019 від 20.11.2019 року про надання правничої допомоги на суму 8000,00 грн.;

- акт виконаних робіт від 29.01.2020 року за договором №1/20.11.2019 від 20.11.2019 року про надання правничої допомоги на суму 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги підтвердження відповідачем розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та відсутність клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" (, юридична адреса: 57378, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка, вул. Молодіжна, 44) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

4. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" (, юридична адреса: 57378, Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новотимофіївка, вул. Молодіжна, 44).

Повний текст рішення складено і підписано 07.02.2020.

Суддя В.О. Ржепецький