Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Справа № 906/500/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Соболевська І.В. (довіреність від 27.01.20)

від відповідача: Сачок А.В. (адвокат, ордер від 10.06.19)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач"

про стягнення 552636,29 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 552636,29 грн., з яких: 445038,00 грн. боргу за поставлений товар по договору №21/16 від 22.08.16; 80632,67 грн. пені; 6739,72 грн. 3% річних; 20225,90 грн. інфляційних.

Ухвалою від 13.08.19. по справі призначено судову криміналістичну почеркознавчу експертизу.

22.11.19. до суду від експертної установи надійшов висновок експерта №1/3-339 від 18.11.19 (а.с.197).

10.01.20 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач" надійла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" про стягнення коштів.

Ухвалою від 13.01.20 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" про стягнення коштів прийнято до розгляду з первісним позовом.

16.01.20 ТОВ "Вартіс" подано заяву про залишення заяви про зміну предмета позову без розгляду, що надійшла до суду 30.09.19. та стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

16.01.20. до суду від ТОВ "Вартіс" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимоги від 15.01.20., відповідно до якої заявник просить суд стягнути з відповідача 430564,07 грн., з яких: 345793,00 грн. боргу за поставлений товар, 63554,08 грн. пені; 5311,97 грн. 3% річних; 15905,02 грн. інфляційних.

Ухвалою від 16.01.20 залишено без розгляду заяву про зміну предмета позову від 23.09.19; Прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимоги від 15.01.20; Залишено без розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" про стягнення коштів.

Таким чином, позовна заява розглядається виходячи з вимог, які викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення з відповідача 430 564,07 грн., з яких: 345 793,00 грн. основного боргу, 63 554,08 грн. пені; 5311,97 грн. 3% річних та 15 905,02 грн. інфляційних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що видаткові накладні не є належним доказом поставки товару.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАРТІС" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛСПЕЦПОСТАЧ" (покупець/відповідач) укладено Договір № 21/16 (а.с.16), відповідно до якого, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність покупця металопродукцію (далі - Товар), а покупець зобов`язується своєчасно прийняти Товар та здійснити його оплату на умовах Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п.2.1. Договору, кількість, асортимент та розгорнута номенклатура Товару, що передається за цим Договором зазначається у рахунках - фактурах постачальника, які мають силу Специфікації, або в інших додатках до цього Договору та визначаються у видаткових накладних.

Позивачем, з урахуванням отриманого від Відповідача замовлення, виставлялись наступні Рахунки - фактури, із зазначенням асортименту, кількості та ціни Товару: №59684 від 31.10.18 на суму 498 904,48грн.; №62221 від 12.11.18 на суму 462 031,60 грн.; №62294 від 12.11.18 на суму 35150,00грн.; №62593 від 13.11.18 на суму 400038,00грн.; №62597 від 13.11.18 на суму 99245,00грн. (а.с.21,25,29,32).

Згідно п. 5.1. договору, передача товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції Міжнародної торгівельної Палати від 01.01.2010р. на умовах, що зазначені у рахунках-фактурах або інших додатках до цього Договору. При відсутності відповідної вказівки в Рахунку-фактурі/видатковій накладній за базис поставки сторони приймають умови ЕХW (склад Постачальника), що розташований за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 21.

На виконання умов договору, за період з 31.10.18 по 14.11.18 позивач відпустив зі складу товар відповідачу на загальну суму 1495369,08грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковим накладними:

№ 31805 від 31.10.2018 року на суму 324758,80грн. (а.с.22),

№ 31806 від 01.11.2018 року на суму 174145,68грн. (а.с.23),

№ 33130 від 12.11.2018 року на суму 462031,60грн. (а.с.26),

№ 33131 від 12.11.2018 року на суму 35 150,00грн. (а.с.28),

№ 33424 від 14.11.2018 року на суму 99 245,00грн. (а.с.33),

№ 33426 від 14.11.2018 року на суму 400 038,00грн. (а.с.30),

довіреностями на отримання товару, які видані на ім`я водія ОСОБА_1 №94 від 31.10.18 (а.с.24), №97 від 12.11.18 (а.с.31), №98 від 13.11.18 (а.с.34).

Згідно банківських виписок відповідач частково оплатив товар на суму 1050331,08грн. (а.с.48-62) відповідно до платіжних доручень з призначенням платежу :

№4042 від 12.11.2018року на суму 224 758,80грн. по накл.№31805 від 31.10.2018,

№4049 від 14.11.18 на суму 274145,68грн. по накл.№№31805, 31806 від 31.10.2018 та 01.11.18,

№4056 від 19.11.18 на суму 197 181,60грн. по накл.№33130 від 12.11.18,

№4061 від 22.11.18 на суму 100000,00грн. по накл.№33130 від 12.11.18,

№4074 від 27.11.18 на суму 100000,00грн. по накл.№33130 від 12.11.18,

№17 від 19.12.18 на суму 100000,00грн. по накл. №33130, 33131 від 12.11.18 р. у сумі 83333.33 грн.,

№26 від 28.12.18 на суму 20000,00грн. по накл. N33424 від 14.11.18 у сумі 16666.67 грн.,

№4114 від 28.12.18 на суму 34245,00грн. по накл.№33424 від 14.11.18.

На час звернення з даним позовом до суду, позивач зазначив, що з врахуванням оплат, у відповідача рахується заборгованість за Товар, поставлений за Договором №21/16 від 22.08.16 за видатковими накладними №33242 від 14.11.2018 року в сумі 45 000,00грн. та видатковою накладною № 33426 від 14.11.2018 року в сумі несплаченого 400038,00грн. Отже , сума Основного боргу становила 445 038,00грн.

Відповідач заперечив отримання товару по накладних №33130, №33131 від 12.11.18, №33424, №33426 від 14.11.18, зазначивши, що підпис в накладних, в графі "отримав", не належить довіреній особі - ОСОБА_1.

З метою встановлення того, чи належить підпис у вказаних накладних ОСОБА_1 судом була призначена судова почеркознавча експертиза за результатами якої, експертом було встановлено, що підпис на накладних №33130, №33131 від 12.11.18, №33426 від 14.11.18 виконаний довіреною особою відповідача - ОСОБА_1, однак підпис на накладній №33424 від 14.11.18 йому не належить (а.с.203).

Враховуючи встановлені обставини, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог на суму накладної №33424 та вказано про зарахування оплати, отриманої згідно платіжних доручень №26 від 28.12.18 в сумі 20000,00грн. та №4114 від 28.12.18 в сумі 34245,00грн. в оплату товару, отриманого Відповідачем за накладною №33426 від 14.11.2018року, в результаті чого, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем станом на день розгляду справи становить 345 793 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, між сторонами виникли правовідносини на підставі укладеного договору поставки.

Позивачем поданими доказами підтверджено відпуск товару відповідачу на загальну суму 1396124,00грн. згідно видаткових накладних, які підписані уповноваженими особами сторін: № 31805 від 31.10.2018 року , № 31806 від 01.11.2018 року ,№ 33130 від 12.11.2018 року , № 33131 від 12.11.2018 року , № 33426 від 14.11.2018 року.

До суду подано докази часткової оплати придбаного товару на загальну суму 1050331,08грн. (а.с.48-62).

Відповідно до погоджених Сторонами умов п 3.5. Договору, оплата товару проводиться на умовах передплати та на умовах відстрочення платежу в наступному порядку: передплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у цьому Договорі або у Рахунках-фактурах у розмірі 100% вартості Товару протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати Рахунку-фактури; при відвантаженні Товару пoстачальником Покупцю без отримання попередньої оплати, Покупець здійснює оплату отриманого товару та доставку на умовах відстрочення платежу протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту отримання Товару.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань по оплаті придбаного товару у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 345793,00грн. (1396124,08 - 1050331,08).

Відповідач не заперечив щодо поставленого товару та здійснених проплат, однак зазначив, що видаткові накладні не є належним доказом поставки товару.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні унормовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно з частиною 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88.

Вказаним Положенням, господарські операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

У відповідності до приписів пунктів 2.1, 2.2., 2.4 цього Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи (для надання їм юридичної сили і доказовості) повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За п.5.2 Договору, товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем з моменту підписання видаткової накладної або акту прийому-передачі, з цього моменту переходить право власності на товар до покупця.

У відповідності до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, видаткові накладні, які надані позивачем на підтвердження прийняття відповідачем товару, оформлені належним чином та є належними доказами, тому заперечення відповідача є необгрунтованими.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та відзиву на позов не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 345793,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно уточненого розрахунку позивача становить 63554,08 грн.(а.с.237).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічна норма міститься у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6.3 договору, у разі порушення строків оплати та товар та строків приймання товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 15905,02 грн. інфляційних та 5311,97 грн. 3% річних (а.с.238-239).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в сумі 430 564,07 грн., з яких: 345 793,00 грн. основного боргу, 63 554,08 грн. пені; 5311,97 грн. 3% річних та 15 905,02 грн. інфляційних.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металспецпостач" (10001, м.Житомир, проспект Незалежності, 91/1; код 31600184) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Київська,21, корпус В, п.1; код 34350636) - 345793,00 грн. заборгованості, 63554,08 грн. пені, 5311,97 грн. річних, 15905,02 інфляційних, 6458,46 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.02.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- ТОВ "Вартіс" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Київська,21, корпус В, п.1)(рек. з повідом.)

3- ТОВ "Металспецпостач" (10001, м.Житомир, проспект Незалежності, 91/1)(рек. з повідом.)