СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Справа № 922/2412/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача Халабурдін С.В. (адвокат), за довіреністю та свідоцтвом;

від відповідача Хом`як Р.В. (адвокат), за договором, довіреністю та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал», м. Харків вх. № 3439 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2019 р. у справі № 922/2412/19 (суддя Аріт К.В., повний текст складено та підписано 17.10.2019 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ДМ», м. Харків

до Комунального підприємства «Харківводоканал», м. Харків

про стягнення 677 264,32 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК ДМ» (далі ТОВ «СК ДМ», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» (далі КП «Харківводоканал», відповідач) боргу за договором будівельного підряду № 173/3-КС/17 від 27.03.2017 р. в сумі 537 167,80 грн., інфляційних втрат в сумі 106 409,48 грн. та 3 % річних в сумі 33 687,04 грн.

В обґрунтування позову ТОВ «СК ДМ» посилається на те, що відповідач на виконання умов договору перерахував 238 786,20 грн. авансу та частково розрахувався з позивачем за виконані роботи, сплативши 20 000 грн., в той час як за актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року від 23.05.2017 р. вартість виконаних робіт становить 795 954,00 грн., чим і обумовлюється необхідність стягнення з відповідача решти неоплаченої вартості виконаних робіт в примусовому порядку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.10.2019 р. в позові відмовлено частково (без зазначення щодо якої із заявлених вимог), з відповідача на користь позивача стягнуто 537 167,80 грн. боргу, 102 548,01 грн. інфляційних втрат, 33 687,04 грн. 3 % річних, а також 10 101,04 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що факт виконання підрядних робіт за договором та їх вартість підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2017 року від 23.05.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року від 23.05.2017 р., які підписані сторонами без зауважень чи заперечень, а відповідачем не спростовано належними доказами наявність заборгованості з оплати виконаних позивачем робіт, на яку останнім нараховано інфляційні втрати та 3 % річних.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, КП «Харківводоканал» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «СК ДМ» у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вважає, що акт від 23.05.2017 р. підписано особою без зазначення її прізвища та посади, відповідальної за здійснення господарської операції, тому цей акт не може бути підставою для проведення остаточних розрахунків згідно з п. 9.5 договору № 173/3-КС/17.

На думку скаржника, з боку позивача має місце невиконання договору в частині направлення повідомлення про готовність до передачі виконаних робіт та оформлення двостороннім актом КБ-2в, що не було досліджено судом першої інстанції та призвело до прийняття незаконного й необґрунтованого рішення.

Скаржник стверджує, що в матеріалах справи міститься лише єдиний акт від 23.05.2017 р., який має інформативний характер та направлений для ознайомлення КП «Харківводоканал», про це свідчить відсутність номеру акта та підпису генерального директора підприємства, який підписав договір, а двосторонній акт, який би було оформлено та підписано відповідно до умов договору в матеріалах справи відсутній.

В апеляційній скарзі скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ТОВ «СК ДМ» не надано до матеріалів справи доказів обчислення індексу інфляції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та публікації в офіційних періодичних виданнях останнього. Також, не надано доказів того, що величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 % та не надано доказів того, що Держстатом здійснено публікацію щодо цього не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, в офіційних періодичних виданнях.

Позивач у визначений судом апеляційної інстанції строк письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, представник позивача у судовому засіданні в усній формі проти апеляційної скарги заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2017 року між КП Харківводоканал, як замовником, та ТОВ СК ДМ, як підрядником, укладений договір підряду №173/3-КС/17, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати капітальний ремонт водопровідної магістралі, інв. №73568, в м.Харків за адресою по вул. Клочківська, D-500 мм., L - 277 п.м. (на дільниці в районі вул. Клочківська, 119 (супермаркет Будмен, D-500 мм, L-156 п.м.), здати замовнику виконані роботи, а замовник зобов`язується прийняти від підрядника виконані роботи та оплатити їх на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору, вартість робіт за договором визначається договірною ціною на основі кошторисної документації, що є невід`ємною частиною договору (додатки №№1-7) та складає 795 954 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% - 132 659 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 договору, замовник перераховує підряднику авансовий платіж в розмірі до 30 % від вартості робіт за договором для придбання матеріальних ресурсів (матеріалів, устаткування, обладнання, тощо), які підрядник зобов`язаний використати на протязі одного місяця після його отримання.

Замовник здійснює остаточний розрахунок за виконані роботи в 30-денний термін після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) при умові відсутності зауважень (у тому числі усунення виявлених у процесі приймання недоліків за рахунок підрядника).

Умовами п. 4.2.4 договору сторонами погоджено, що замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 4.3.3 договору, підрядник має право вимагати оплати виконаних робіт згідно з умовами цього договору, а згідно з п. 4.4.4 договору, підрядник зобов`язаний передати замовнику у порядку, передбаченому чинним законодавством України та договором, виконані роботи.

Розділом 8 договору встановлено порядок контролю за якістю робіт та матеріальних ресурсів, а саме:

- п. 8.1 договору: замовник здійснює технічний нагляд та контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт, відповідністю матеріальних ресурсів установленим вимогам щодо їх якості, комплектності тощо згідно з вимогами чинного законодавства та договору;

- п. 8.2: підрядник гарантує відповідність матеріальних ресурсів державним стандартам, технічним умовам виробника та забезпечує наявність необхідних сертифікатів, технічних паспортів та інших документів, які посвідчують їх якість;

- п. 8.3: підрядник, який забезпечує постачання матеріальних ресурсів для виконання робіт, у разі виявлення невідповідності таких ресурсів встановленим вимогам, зобов`язаний негайно провести їх заміну. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, не оплачуються.

Відповідно до п. 9.2 договору, після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі виконаних робіт замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що передача виконаних робіт здійснюється сторонами на протязі 5 робочих днів після завершення виконання робіт, що оформлюється двостороннім актом КБ-2в.

Відповідно до п. 9.4 договору, замовник на протязі 5 робочих днів з моменту отримання комплекту документів акту КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3) з відповідними додатками зобов`язаний підписати акт КБ-2в або направити підряднику мотивовану відмову від приймання робіт.

Згідно з п. 9.5 договору, підписання зазначеного акту є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Умовами п. 11.6 договору сторонами погоджено, що спір між ними вирішується в претензійно-позовному порядку. Сторона, права або законні інтереси якої порушено, з метою вирішення спору має звернутися до порушника з письмовою претензією, а у разі відмови від задоволення вимог звернутися з відповідним позовом до суду.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 р., а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 13.1 договору).

Підрядник стверджує, що виконав взяті на себе зобов`язання за договором у повному обсязі, про що свідчить підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року від 23.05.2017 р. на суму 795 954,00 грн., а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2017 року від 23.05.2017 р. на суму 795 954,00 грн.

З наданої до позовної заяви виписки по рахунку вбачається, що замовник з 25.04.2017 р. по 04.05.2017 р. включно перераховував підрядникові грошові кошти у якості авансу, що відповідає умовам п. 3.3 договору, на загальну суму 238 786,20 грн., а 01.06.2017 р. (після підписання акту КБ-2в) частково оплатив виконані підрядником роботи, перерахувавши 20 000,00 грн.

Посилаючись на те, що КП «Харківводоканал» до 23.06.2017 р. мало сплатити решту коштів за договором, ТОВ «СК ДМ» звернулося до нього з претензією б/н від 14.03.2019 р. з вимогою сплатити 537 167,80 грн. заборгованості, пеню в сумі 68 786,91 грн., інфляційні втрати в сумі 103 199,75 грн., а також 3 % річних в сумі 28 698,01 грн.

Дана претензія отримана КП «Харківводоканал» 03.04.2019 р., що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні № 583, проте залишена без відповіді та без виконання.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду про примусове стягнення з відповідача заборгованості, на яку нараховано 3 % річних та інфляційні втрати за період з 23.06.2017 р. по 25.07.2019 р. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відзиві на позов відповідач стверджував, що всупереч п. 8.2 договору підрядником не надано КП «Харківводоканал» як замовнику сертифікатів відповідності певних використаних виробів та конструкцій, тому КП «Харківводоканал» не може здійснити контроль за відповідністю матеріальних ресурсів встановленим вимогам щодо їх якості. З огляду на умови п. 8.3 договору, відповідач вважає, що не має оплачувати такі роботи.

Матеріали справи свідчать про те, що 23.05.2017 р. сторонами підписані без зауважень та заперечень довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2017 року (ф. КБ-3) на суму 795 954,00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 року (ф. КБ-2в) на суму 795 954,00 грн.

Підписи представників сторін скріплені печатками їхніх підприємств.

Зазначені документи містять посилання на договір, на підставі якого заявлений позов у даній справі, що свідчить про виконання позивачем робіт саме в площині цих договірних правовідносин.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів вжиття заходів, спрямованих на здійснення технічного контролю за якістю матеріальних ресурсів, використаних підрядником, що передбачено п. 8.1 договору, а також доказів невідповідності використаних матеріалів певним вимогам, доказів звернення до позивача з вимогою про надання сертифікатів якості на матеріали, про які йдеться у відзиві на позов тощо, відтак доводи відповідача про відсутність обов`язку оплачувати виконані позивачем роботи на підставі п. 8.3 договору обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

До того ж, між сторонами відсутній спір щодо якості виконаних підрядником робіт.

На стадії апеляційного провадження відповідач наголошує на тому, що з боку позивача має місце невиконання договору в частині направлення повідомлення про готовність до передачі виконаних робіт та оформлення двостороннім актом КБ-2в. Крім того, вважає підписаний 23.05.2017 р. акт приймання виконаних будівельних робіт неналежною підставою для проведення остаточних розрахунків за договором, оскільки він має виключно інформативний характер, з боку відповідача підписаний особою без зазначення її прізвища та посади, відповідальної за здійснення господарської операції, а не генеральним директором КП «Харківводоканал».

Наразі, підлягає врахуванню правова позицію Верховного Суду, викладена у постанові від 17.07.2018 р. у справі № 909/764/17, згідно з якою закон пов`язує виникнення зобов`язання з оплати робіт з фактом їх виконання і сам по собі акт приймання-передачі робіт не є визначальним для виникнення такого зобов`язального правовідношення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не заперечує факт виконання позивачем робіт з капітального ремонту водопровідної магістралі на визначеній договором ділянці, а лише не погоджується з оплатою заборгованості на підставі згаданого акту ф. КБ-2в.

Обов`язок підрядника повідомити замовника про готовність до передання робіт хронологічно передує процедурі прийняття робіт, що має наслідком підписання сторонами договору акту ф. КБ-2в, відтак з огляду на наявність підписаного акту ф. КБ-2в, доводи апеляційної скарги про відсутність повідомлення відхиляються за безпідставністю.

При цьому, в даному випадку наявність або відсутність письмових доказів на підтвердження надсилання підрядником такого повідомлення КП «Харківводоканал» не має вирішального значення, оскільки замовник не спростовує самого факту виконання ТОВ «СК ДМ» робіт на суму, що зазначена сторонами у п. 3.1 договору.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що акт приймання виконаних будівельних робіт від 23.05.2017 р. підписаний з боку замовника особою без зазначення її посади, обсягу повноважень, а не генеральним директором підприємства, не приймаються до уваги тому, що договором не визначено такої умови як необхідної та істотної. При цьому, замовником 01.06.2017 р. сплачено підряднику 20 000,00 грн. в якості оплати за виконані роботи, тобто, такими своїми діями відповідач погодився як з фактом виконання робіт, так і з фактом їх прийняття, що обумовлює обов`язок з боку КП «Харківводоканал» оплатити ці роботи у повному обсязі.

Крім того, підпис представника відповідача на акті та довідці від 23.05.2017 р. засвідчений печаткою КП «Харківводоканал», а доказів втрати, пошкодження печатки юридичної особи відповідачем не надано, відтак доводи скаржника про виключно інформативний характер спірного акту також не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, умовами договору та чинним законодавством передбачені обов`язки замовника прийняти виконані підрядником роботи, підписати акт здачі-прийняття робіт та оплатити роботи, тому безпідставне ухилення КП «Харківводоканал» від сплати 537 167,80 грн. заборгованості є порушенням зобов`язання у розумінні вищезазначених вимог ЦК України, внаслідок чого, за відсутності доказів сплати боргу у добровільному порядку, суд першої інстанції на законних підставах задовольнив позовні вимоги в цій частині.

У зв`язку з простроченням оплати підрядних робіт підрядник розрахував 3 % річних за період з 23.06.2017 р. по 25.07.2019 р. в сумі 33 687,04 грн. та інфляційні втрати за аналогічний період в сумі 106 409,48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок ТОВ «СК ДМ» заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 33 687,04 грн. та інфляційних втрат в сумі 102 548,01 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності наявності додаткових доказів для визначення індексу інфляції не відповідають вимогам чинного законодавства та відхиляються за безпідставністю.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2019 р. у справі № 922/2412/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 04.02.2020 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка