ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Справа№ 910/17331/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельничук І.В. довіреність б/н від 22.12.2018

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М.", смт. Клевань, Рівненська обл.

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019

у справі №910/17331/18 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М.", смт. Клевань, Рівненська обл.

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Київ

про стягнення 223 705,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." (далі - ТОВ "Колор С.І.М.", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Київське обласне дорожнє управління", відповідач) про стягнення 223 705,83 грн. заборгованості, а саме втрат від інфляції у розмірі 170 172,92 грн. та 3% річних у розмірі 53 532,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору від 12.05.2017 № 12/01/05 про послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (відновлення або нанесення нової дорожньої розмітки), згідно дефектних актів, факт якого встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/5976/18, та наявність заборгованості в сумі 1397778,22 грн., у зв`язку з несплатою якої позивачем нараховані 3% річних та втрати від інфляції.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/17331/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Київське обласне дорожнє управління" на користь ТОВ "Колор С.І . М." інфляційні втрати в розмірі 8854,86 грн., три відсотка річних у розмірі 5 122,92 грн. та 209,67 грн. судового збору.

Частково задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 1397778,22 грн. не виконано, а отже має місце прострочення його виконання, у зв`язку з чим позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Разом з цим місцевим судом встановлено, що всупереч п. 7.3.10 договору позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних за весь період прострочення платежів, а не за один місяць та не враховано загальний розмір відповідальності відповідача за договором, що передбачений п. 7.3.11 вказаного договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Колор С.І.М." звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано того, що положення ст. 625 Цивільного кодексу України носять компенсаційний характер і пов`язані із знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, право стягнення яких передбачене безпосередньо в Цивільному кодексі України. Також апелянт зазначає, що договором не може обмежуватися строк нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/17331/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тищенко А.І. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Колор С.І.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/17331/18 та призначено справу до розгляду на 13.08.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019, справу №910/17331/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі колегії суддів та призначено справу до розгляду на 10.10.2019.

У судовому засіданні 10.10.2019, у зв`язку з неявкою відповідача, виникла необхідність оголосити перерву до 05.11.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019, справу №910/17331/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Євсікова О.О. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі колегії суддів та призначено справу до розгляду на 21.11.2019.

21.11.2019 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у зв`язку з виходом судді Кравчука Г.А. з лікарняного розгляд апеляційної скарги ТОВ "Колор С.І.М." призначено на 21.01.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2020, справу №910/17331/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "Колор С.І.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у даній справі.

Явка представників сторін.

У судове засідання 21.01.2020 з`явився представник позивача, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Колор С.І.М." до ДП "Київське обласне дорожнє управління" задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засіданні 21.01.2020 повноважних представників не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомив.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

12.05.2017 між ДП "Київське обласне дорожнє управління" (генпідрядник) та ТОВ "Колор С.І.М." (субпідрядник) було укладено Договір № 12/01/05 про послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (відновлення або нанесення нової дорожньої розмітки), згідно дефектних актів (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого субпідрядник зобов`язується за дорученням генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (відновлення або нанесення нової дорожньої розмітки), згідно дефектних актів, а генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги після прийняття та оплати послуг замовником - Службою автомобільних доріг у Київській області.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним у жовтні, грудні 2017 року та у січні 2018 року були надані послуги загальною вартістю у розмірі 1987528,80 грн., проте відповідач своїх зобов`язань з оплати вартості виконаних позивачем робіт в повному обсязі не виконав.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/5976/18, позовні вимоги ТОВ "Колор С.І.М." задоволено частково, стягнуто з ДП "Київське обласне дорожнє управління" зокрема, заборгованість з оплати вартості виконаних позивачем робіт за Договором № 12/01/05 від 12.05.2017 у розмірі 1397778,22 грн.

Під час розгляду справи № 910/5976/18 судом встановлено, що на виконання умов вказаного Договору позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 1947778,22 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб договірними цінами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, актами приймання та дефектними актами. Разом з тим, судом було встановлено, що платіжними дорученнями від 11.04.2018 та 27.08.2018 відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 550000,00 грн., таким чином позовні вимоги у розмірі 1397778,22 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини, від 25.07.2002, "Справа "Совтрансавто-Холдинг" проти України" п. 72 "В. Оцінка Суду").

Отже, наявність грошового зобов`язання відповідача, яке виникло за Договором № 12/01/05 від 12.05.2017 по сплаті позивачу вартості виконаних робіт у розмірі 1 397 778,22 грн. підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 28.11.2018 у справі № 910/5976/18 за участю тих самих сторін, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України дана обставина не підлягає повторному доказуванню.

Крім того, позивачем зазначено, що на дату подання цього позову відповідачем не виконано рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2018 у справі № 910/5976/18.

Станом на момент звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду (22.12.2018) відповідачем зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт виконано не було, у зв`язку з чим позивачем заявлено інфляційні втрати у розмірі 170 172,92 грн. та 3% річних у розмірі 53 532,91 грн. на підставі актів приймання - передачі (за мінусом 2% вартості генпідрядних послуг):

- від 24.10.2017 на суму 179 257,68 грн. з 25.10.2017 по 11.04.2018;

- від 24.10.2017 на суму 300 507,98 грн. з 25.10.2017 по 11.04.2018;

- від 24.10.2017 на суму 143 691,91 грн. з 25.10.2017 по 17.12.2018;

- від 24.10.2017 на суму 29 819,83 грн. з 25.10.2017 по 17.12.2018;

- від 24.10.2017 на суму 452 761,18 грн. з 25.10.2017 по 17.12.2018;

- від 24.10.2017 на суму 409 806,60 грн з 25.10.2017 по 17.12.2018;

- від 31.12.2017 на суму 9 507,96 грн. з 01.01.2018 по 17.12.2018;

- від 31.12.2017 на суму 138 700,97 грн. з 01.01.2018 по 17.12.2018;

- від 17.01.2018 на суму 283 724,11 грн. з 18.01.2018 по 17.12.2018.

У зв`язку з порушенням строків оплати за отримані послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (відновлення або нанесення нової дорожньої розмітки), згідно дефектних актів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 53 532,91 грн. 3% річних та 170 172,92 грн. інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується і відповідачем не спростовано, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 1397778,22 грн. не виконано, а отже має місце прострочення його виконання, у зв`язку з чим позивач має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як вбачається з поданого розрахунку, позивачем нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснювалось на підставі актів приймання - передачі виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, а саме: від 24.10.2017 на суму 182916,00 грн. за період з 25.10.2017 по 11.04.2018; від 24.10.2017 на суму 306640,80 грн. за період з 25.10.2017 по 11.04.2018; від 24.10.2017 на суму 146624,40 грн. за період з 25.10.2017 по 17.12.2018; від 24.10.2017 на суму 30428,40 грн. за період з 25.10.2017 по 17.12.2018; від 24.10.2017 на суму 462001,20 грн. за період з 25.10.2017 по 17.12.2018; від 24.10.2017 на суму 418170,00 грн. за період з 25.10.2017 по 17.12.2018; від 31.12.2017 на суму 9702,00 грн. за період з 01.01.2018 по 17.12.2018; від 31.12.2017 на суму 141531,60 грн. за період з 01.01.2018 по 17.12.2018; від 17.01.2018 на суму 289514,40 грн. за період з 18.01.2018 по 17.12.2018.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

При цьому, підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно п. 7.3.11 Договору, сторони домовились та підтверджують, що загальний розмір відповідальності генпідрядника за цим договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань генпідрядника.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, загальний розмір відповідальність відповідача за цим договором складає 13 977,78 грн. (1 397 778,22 грн. (сума заборгованості встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі № 910/5976/18)*1% (загальна вартість порушених зобов`язань генпідрядника).

Також, пунктом 7.3.10 Договору визначено, що нарахування будь-яких сум щодо відповідальності генпідрядника за невиконання грошового зобов`язання за договором, припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання.

Однак, всупереч узгоджених приписів Договору позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних за весь період прострочення платежів, а не за один місяць. Окрім того, ним помилково визначено дату виникнення обов`язку з оплати вартості виконаних робіт - наступний день після підписання актів приймання - передачі виконаних будівельних робіт та довідок про вартість будівельних робіт та витрат, однак, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати настання події, з якою пов`язаний її початок.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з встановленого строку оплати за Договором та загального розміру відповідальності відповідача, згідно приписів п. 7.3.11 Договору, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 122,92 грн. та в межах допустимої суми - 8 854,86 грн. (13 977,78 - 5 122,92 = 8 854,86) інфляційних втрат. В іншій частині стягнення 3% річних в сумі 48 409,99 грн. та інфляційних втрат в сумі 161 318,06 грн. місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено.

Разом з цим колегією суддів апеляційного господарського суду враховано, що пунктом 4.1 Договору сторони передбачили, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання - передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, після надходження сплати за ці послуги від замовника - Служба автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядником робіт та довідки про вартість виконаних робіт, а також після одержання від субпідрядника документів визначених пунктом 4.2. Договору.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

При укладанні Договору сторонами було погоджено, що відповідач зобов`язаний перерахувати кошти, в тому числі, після надходження сплати за ці послуги від замовника (п. 4.1 Договору).

Тобто, при укладанні сторонами договору строк оплати наданих послуг ними було визначено вказівкою на подію, яка неминуче має настати, а саме після надходження спати за ці послуги від замовника.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідальність за невиконання обов`язку зі своєчасної сплати грошових коштів за виконання позивачем своїх обов`язків покладається саме на відповідача, незалежно від того чи надійшли кошти від замовника.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте позивачем на підтвердження своїх доводів наведених в обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги, належних доказів надано не було.

Враховуючи наведене вище, з огляду на недоведеність позивачем наявності підстав для стягнення з відповідача 3% річних в сумі 48 409,99 грн. та інфляційних втрат в сумі 161 318,06 грн., колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов 'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов 'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, усі інші твердження та доводи позивача не спростовують вищевикладених висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/17331/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/17331/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/17331/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17331/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено - 03.02.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко