ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. Справа № 914/692/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого судді: Данко Л.С.,

суддів: Мирутенка О.Л.,

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання: Харів М.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» № 01-1683/13 від 18.10.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/3756/19 від 18.10.2019),

на рішення Господарського суду Львівської області від 19 вересня 2019 року (повний текст рішення складено 30.09.2019, м. Львів, суддя Сухович Ю.О.)

у справі № 914/692/19

порушеній за позовом

позивача: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м. Львів,

до відповідача: Департамент «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради, м. Львів,

про захист честі, гідності та ділової репутації,

за участю представників:

від апелянта/позивача: не прибув,

від відповідача: Синьовський Б.В. (довіреність № 2901/вих-464 від 10.07.2019),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Львівської міської ради про визнання змісту статті в мережі Інтернет, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год. на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та зобов`язання спростувати недостовірні відомості, які були поширені на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем поширено неправдиву інформацію про те, що обвал штукатурки відбувся з будинку на площі Міцкевича, 8, котрий належить ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» і розповсюдження Відповідачем саме цієї неправдивої інформації стало причиною звернення позивача листом від 27.02.2019 р. N901-368/13 до Відповідача з вимогою про спростування для досудового врегулювання даного спору який ним був проігнорований що і стало підставою для подання позивачем позовної заяви до Господарського суду Львівської області.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції, ухвалою місцевого суду від 09.07.2019 замінено первісного відповідача Львівську міську раду на належного відповідача - Департамент «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради, який є відповідачем у даній справі та, опублікував на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради інформацію, яка є предметом спору у даній справі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.2019 у справі № 914/692/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем: Департаментом «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради поширено на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради інформацію в мережі Інтернет, а саме /зміст статті/: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakiy-nalezit-zakhidukrgeologiji -obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, яка була опублікована 26.02.2019 р. о 16:31 год., в той час як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину.

Разом з тим, позивачем не наведено фактів та не подано доказів, яким чином зміст статті, який він наводить у позовній заяві впливає на його ділову репутацію та які наслідки для ділової репутації позивача спричинила інформація про падіння штукатурки з будинку. Отже, позивач, фактично просить суд ствердити факт завдання шкоди його діловій репутації, при цьому не вказуючи в чому полягає завдана йому шкода та не наводить жодних доказів настання такої шкоди.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою (а.с. 187-190), в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП НАК «Надра України «Західукргеологія» повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції безпідставно не було задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача доказів, які б підтвердили факт розміщення у мережі Інтернет інформації, яка є недостовірною, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем поширено інформацію в мережі Інтернет, а саме статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakiy-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год., в той час як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину.

Апелянт стверджує, що поширення відповідачем неправдивої інформації впливає на формування у потенційних орендарів хибної оцінки підприємницької діяльності і сумлінності у догляді за належним станом будівель і споруд котрі є на її балансі ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія». Відтак, дії відповідача безпосередньо шкодять діловій репутації позивача виставляючи ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» як несумлінного орендодавця, що не підтримує у належному стані будівель і споруд котрі є на його балансі.

Відповідачем на апеляційну скаргу позивача, 10.12.2019 року, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує доводи апелянта зазначаючи, що докази розміщення статті в тому вигляді як описано в позовній заяві, позивачем не представлені, як і не представлені докази наявності такої на сайті за вказаним посиланням на момент звернення до суду.

Також відповідач стверджує, що імовірна стаття про яку вказується у позовній заяві в контексті тексту розміщеного на сайті Львівської міської ради є деактивована та перевірити чи відповідає її зміст викладеному у позовній заяві тексту такої, у вільному доступі за вказаним посиланням є неможливим, про що повідомлялося позивачу листом від 04.06.2019 року за № 2102-113, при цьому, як вказується у листі така інформація була прибрана після телефонних дзвінків від представників ДП НАК «Надра Україна».

Разом з тим, відповідач звертає увагу на те, що друга вимога позовної заяви стосується Львівської міської ради, яка не є відповідачем у справі та за таких обставин не підлягає до задоволення. Окрім того, імовірний текст, що вказується у позовній заяві не містить оцінки ділової діяльності позивача з чого вбачається, що вказаний текст статті на ділову репутацію підприємства не впливає. Окрім того, позивач плутає ділову репутацію та діяльність підприємства з ситуацією яка сталася з непередбачуваних обставин та незалежно від ділової діяльності підприємства. Щодо нібито впливу на ділову репутацію підприємства відповідач зазначає, що жодного належного та допустимого доказу негативного впливу на діяльність підприємства апелянт не представляє, а лише висловлює припущення про нібито «створення хибних підстав» для невідомих осіб.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/692/19 розподілено до розгляду судді доповідачу Данко Л.С. та введено до складу судової колегії суддів Мирутенка О.Л. та Скрипчук О.С.

З підстав зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» та розгляд апеляційної скарги ухвалою суду від 29.11.2019 року призначено в судовому засіданні на 12.12.2019 року.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 12.12.2019 судом оголошено перерву до 14.01.2020 року, та з підстав зазначених в ухвалі суду від 14.01.2020 розгляд даної справи відкладено на 28.01.2020, клопотання Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про витребування у відповідача тексту розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu - задоволено та витребувано у відповідача: Департаменту «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради текст розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu.

В судове засідання, яке відбулося 28.01.2020, представник апелянта/позивача не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, не зважаючи на те, що апелянт був повідомлений під розписку 14.01.2020 року про день, час та місце розгляду справи (а.с. 233).

Від відповідача представник прибув, на адресу суду представником подано клопотання б/н від 28.01.2020 року (вх. № ЗАГС 01-04/495/20) про долучення до матеріалів справи: копії листа Департаменту «Адміністрація міського голови» № 4-2102-286 від 28.01.2020 року з текстом інформаційного повідомлення від 26.02.2019 року (додаток № 1). Представником відповідача проти апеляційної скарги заперечено з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, з приводу поданого клопотання з додатками представником відповідача усно зазначено, що інформація на сайті порталу Львівської міської ради є деактивована, відтак, її неможливо роздрукувати, відповідно до клопотання та на вимогу суду додано робочий проект тексту.

Судова колегія, з урахуванням наведених вище обставин, обговоривши доводи апеляційної скарги, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, заслухавши пояснення представника відповідача, прийшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду даної справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання представника апелянта за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Підстави визначені у частині 2 ст. 202 ГПК України, які слугують підставою для відкладення розгляду справи, у нашому випадку, відсутні, так як апелянт був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи, про що свідчить розписка сторін (а.с. 233).

Відповідно до частини 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення відповідача, які зазначені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права зазначає наступне.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, із засобів масової інформації в мережі Інтернет зі статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakiy-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, яка опублікована 26.02.2019 р. о 16:31 год. на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради позивачу стало відомо про розміщення недостовірної інформації, а саме:

«Як повідомили у Галицькій районній адміністрації, на площі Міцкевича, 8 з будинку, який належить «Західукргеологія», обвалилась штукатурка з балкону. Причини події з`ясовують.

З балкону обвалилась штукатурка. Людина отримала незначні травми, медики надали їй допомогу, від госпіталізації вона відмовилась.

Усі деталі події з`ясовують. Комунальні служби також працюють на місці.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що будинок книги, що на площі Міцкевича, 8, є у власності «Західукргеології».

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи зокрема два скрін-шоти видрукувані в паперовому варіанті, як стверджує позивач це копії фото зі статті в мережі Інтернет: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakiy-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год. на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради.

Судом також встановлено, що у наявних копіях двох скрін-шотів (фотографій) видрукуваних на папері міститься лише частина тексту зі статті, про яку зазначає позивач, а саме: «Усі деталі події з`ясовують. Комунальні служби також працюють на місці».

27.02.2019 року позивач листом вих. №01-368/13 звернувся до прес-служби Львівської міської ради (Департамент «Адміністрація міського голови») з вимогою опублікувати спростування поширених відомостей, що є недостовірними та порушують ділову репутацію ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» шляхом невідкладного розміщення протягом трьох календарних днів на офіційному інтернет-сайті прес-служби Львівської міської ради інформаційного повідомлення про спростування недостовірної інформації, опублікованої у статті https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakiy-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, а саме спростування повинно містити інформацію, що падіння штукатурки відбулося із будинку на проспекті Свободи, 6/8, що перебуває на балансі ОСББ, а не як було зазначено про обвал штукатурки із Будинку книги на пл. Міцкевича, 8, що є у власності ДП «Західукргеологія».

Як стверджує позивач, станом на момент звернення до суду прес-служба Львівської міської ради, відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», у встановлені законом терміни відповіді на цей лист не надіслала, а також не оприлюднила спростування поширеної нею ж недостовірної інформації що завдає шкоди діловій репутації ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», як того від неї вимагалось у тексті листа.

Інформація з таким же змістом, про ту ж подію, раніше була поширена в мережі Інтернет на офіційній електронній сторінці Інформаційного агентства «Львівський портал» у статті https://portal.lviv.ua/news/2019//02/26/iz-budinku-na-ploshhi-mitskevicha-obvalilas-shtukaturka-travmovano-lyudinu, опублікованій 26.02.2019р. о 16:44 год. На підтвердження зазначеного позивачем долучено до матеріалів справи скрін-шот в паперовому варіанті, як стверджує позивач це копія фото зі статті в мережі Інтернет: https://portal.lviv.ua/news/2019//02/26/iz-budinku-na-ploshhi-mitskevicha-obvalilas-shtukaturka-travmovano-lyudinu, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:44 год. на офіційній електронній сторінці Інформаційного агентства «Львівський портал». Інформаційне агентство «Львівський портал» проінформувало позивача листом надісланим електронною поштою 12.03.2019 р. о 12:45 год. про зміну новини.

У зв`язку з відсутністю відповіді від відповідача, позивач звернувся до суду з позовною вимогою, в якій просить суд визнати зміст статті в мережі Інтернет, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год. на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та просить зобов`язати відповідача спростувати недостовірні відомості, які були поширені на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши викладене у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку апеляційну скаргу задоволити, рішення місцевого господарського суду від 19.09.2019 року у справі № 914/692/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги позивача, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Це право за своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі. Таким чином, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ст. 299 ЦК України.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Як встановлено в ст. 277 ЦК України, якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Крім того, в п.15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді;

Статтею 4 Закону України «Про інформацію» встановлено, що суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень, а об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Як визначено ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Згідно з частиною 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Разом з тим, відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Отже, за приписами ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

При цьому, згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 74 ГПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Отже, позивач звернувся до суду для захисту своїх немайнових прав юридичної особи, а тому для встановлення істини у спорі та всебічного та об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин справи необхідним є дослідження і встановлення, перш за все, факту поширення відповідачем неправдивих відомостей стосовно діяльності підприємства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимий доказів на підтвердження того, що відповідачем поширено інформацію в мережі Інтернет, а саме статті: https://citv-adm.lviv.ua/news/society/emerqency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakii-nalezit-zakhidukrgeologiii-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год., посилаючись на те, що надані позивачем дві фотографії (скрін-шоти) подані позивачем не в оригіналах та не засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 96 ГПК України:«Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.».

В даному випадку, адміністрування сайту здійснюється відповідачем, відтак, доступ до матеріалів розміщених на сайті має лишень відповідач, відповідно оригінал тексту розміщеного на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city- adm.lviv.ua/news/societv/emergencv/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakii-nalezit- zakhidukrgeologiii-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu знаходиться у відповідача і саме останній, маючи доступ до нього, повинен був надати суду першої інстанції.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При цьому, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У зв`язку з тим, що позивач не володіє доступом до оригіналу електронної статті розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergencv/261627-z- budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakii-nalezit-zakhidukrgeologiii-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, останнім було подано суду першої інстанції клопотання про витребовування доказів № 02-1392/13 від 16.08.2019 p., у якому позивач просив суд першої інстанції витребувати у відповідача текст розміщеної в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergencv/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakii-nalezit-zakhidukrgeologiii-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu.

Однак, ухвалою Господарською суду Львівської області від 19.08.2019 р. по справі № 914/692/19, останньому було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Слід зазначити, що з аналогічним клопотанням у судовому засіданні 14.01.2020 року апелянт усно звернувся і до суду апеляційної інстанції та просив подане клопотання № 02-1392/13 від 16.08.2019 задоволити та зобов`язати відповідача подати суду апеляційної інстанції текст розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі № 914/692/19 клопотання Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про витребування у відповідача тексту розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu задоволено та витребувати у Департаменту «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради текст розміщеної на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu.

28.01.2020 року відповідачем на виконання вимог зазначеної вище ухвали, через канцелярію суду апеляційної інстанції подано клопотання б/н від 28.01.2020 року (вх. № ЗАГС 01-04/495/20) про долучення до матеріалів справи копію листа Департаменту «Адміністрація міського голови» № 4-2102-286 від 28.01.2020 року з текстом інформаційного повідомлення від 26.02.2019 року (додаток № 1).

Судовою колегією встановлено, що листом Департаменту «Адміністрація міського голови» № 4-2102-286 від 28.01.2020року повідомлено директора юридичного департаменту п. Г.Пайонкевич про те, що відділ «Прес-служба» дійсно публікував текст вказаної вами новини на сайті Львівської міської ради посилаючись на інформацію, яка була надана і підтверджена Галицькою районною адміністрацією. Однак потім дане повідомлення (текст в додатку № 1) було деактивоване на прохання позивача.

Також до листа додано додаток № 1, в якому зазначено наступне:

«Як повідомили у Галицькій районній адміністрації, на пл. Міцкевича, 8, з будинку, який належить «Західукргеології», обвалилась штукатурка з квартирного балкону. Причини події з`ясовують.

З 8-го поверху з квартирного балкону обвалилась штукатурка. Людина отримала незначні травми, медики надали їй допомогу, від госпіталізації вона відмовилась.

Усі деталі події з`ясовують. Комунальні служби також працюють на місці.

Як відомо, Будинок книги, що на пл. Міцкевича, 8, є у власності «Західукргеології».

З вищенаведеного вбачається, що текст, який зазначений у додатку № 1 є ідентичним тексту який позивачем зазначено у позовній заяві, відтак позивачем доведено перед судом факт розміщення відповідачем інформації, яка є ідентичною в позовній заяві.

Як уже було вищезазанчено у цій постанові та не заперечується сторонами у справі, Будинок книги на пл. Міцкевича, 8 знаходиться у власності позивача.

Проте, зі статті відповідача вбачається, що штукатурка обвалилась з будинку на площі Міцкевича, 8, який належить ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

У зв`язку, з чим позивач листом від 28.02.2019р. №01-368/13 звернувся до відповідача, в якому повідомив про те, що з фотографії №2 розміщеній у опублікованій відповідачем статті, чітко видно, що падіння штукатурки відбулось з балкону восьмого поверху житлового будинку на проспекті Свободи, 6/8 у м. Львові, який не є у власності ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

З приводу зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що падіння штукатурки відбулось з балкону восьмого поверху будинку на проспекті Свободи, 6/8, який не належить ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», а не з будинку на площі Міцкевича, 8, що перебуває у користуванні ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» котрий є семиповерховим, що підтверджується поверховими планами даної будівлі долученими до матеріалів справи додатком до позовної заяви, то й інформація оприлюднена у статті в мережі Інтернет на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради: https://citv-adm.lviv.ua/news/societv/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-vakii-nalezit-zakhidukrgeologiii-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu про падіння штукатурки з будинку на площі Міцкевича, 8, який належить ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» - є неправдивою і такою що не відповідає дійсності.

Виходячи з вищенаведеного, неправдивою є інформація про те, що обвал штукатурки відбувся з будинку на площі Міцкевича, 8, котрий належить ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», і розповсюдження відповідачем саме цієї неправдивої інформації стало причиною звернення позивача листом від 27.02.2019 р. N901-368/13 до відповідача з вимогою про спростування для досудового врегулювання даного спору який ним був проігнорований, що і стало підставою для подання позивачем позовної заяви до Господарського суду Львівської області.

Отже, сам факт поширення відповідачем у вищезазначеній статті цієї неправдивої інформації завдає шкоди інтересам та діловій репутації позивача, оскільки ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» не має жодного ні прямого ні опосередкованого стосунку до події описаної у тексті статті тому, що насправді йдеться про падіння штукатурки з будинку на проспекті Свободи, 6/8, який не є у користуванні ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Враховуючи вищезазначене, розповсюдження відповідачем неправдивої інформації стосовно обвалу штукатурки з фасаду будинку на площі Міцкевича, 8, у м. Львові, шкодить діловій репутації позивача, оскільки створює в потенційних орендарів приміщень у будинку на площі Міцкевича, 8, хибні підстави вважати що ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» веде свою господарську діяльність не сумлінно, не стежить за належним станом будівель і споруд котрі є на її балансі та які потенційно здаються в оренду, що може вплинути на прийняття потенційним орендарем рішення стосовно оренди приміщення у будинку на площі Міцкевича, 8, що знаходяться на балансі ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Таким чином, поширення відповідачем неправдивої інформації впливає на формування у потенційних орендарів хибної оцінки підприємницької діяльності і сумлінності у догляді за належним станом будівель і споруд котрі є на її балансі ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Дії відповідача безпосередньо шкодять діловій репутації позивача виставляючи ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», як не сумлінного орендодавця, що не підтримує у належному стані будівель і споруд котрі є на його балансі.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем у статті не дається оцінка діяльності ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», однак, неправдива інформація оприлюднена ним щодо позивача прямо впливає на оцінку діяльності ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» іншими суб`єктами господарювання, фізичними і юридичними особами і є підставою для формування у них хибної оцінки підприємницької діяльності позивача, що завдає безпосередньої шкоди діловій репутації ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

Розповсюджена Відповідачем у вище вказаній статті в мережі Інтернет, неправдива інформація стосовно обвалу штукатурки з фасаду будинку на площі Міцкевича, 8 шкодить діловій репутації позивача, оскільки створює хибні підстави вважати, що ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» веде свою господарську діяльність не сумлінно, не стежить за належним станом будівель і споруд котрі є на її балансі, що може бути підставою для позапланової перевірки контролюючих органів пам`яток архітектури, враховуючи, що будинок який належить позивачу відноситься до даної категорії.

З аналізу вищенаведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області по справі № 914/692/19 від 19.09.2019 року є незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує права та законні інтереси апелянта.

Відповідно до стаття 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З огляду на положення статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси господарюючих суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2019 у справі № 914/692/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19 вересня 2019 року у справі № 914/692/19 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позовні вимоги задоволити.

4. Визнати зміст статті опублікованої на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради в мережі Інтернет: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, опублікованої 26.02.2019 р. о 16:31 год. на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради, а саме: «Як повідомили у Галицькій районній адміністрації, на площі Міцкевича, 8, з будинку, який належить «Західукргеології», обвалилась штукатурка з балкону. Причини події з`ясовують. З балкону обвалилась штукатурка. Людина отримала незначні травми, медики надали їй допомогу, від госпіталізації вона відмовилась. Усі деталі події з`ясовують. Комунальні служби також працюють на місці. Як відомо, Будинок книги, що на пл. Міцкевича, 8, є у власності «Західукргеології» недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія».

5. Зобов`язати відповідача: Департамент «Адміністрація міського голови» Львівської міської ради (м. Львів, ідентифікаційний код юридичної особи: 34814439) опублікувати спростування недостовірних відомостей, які були поширені на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради 26.02.2019 р. о 16:31 год. в мережі Інтернет у статті: https://city-adm.lviv.ua/news/society/emergency/261627-z-budinku-na-pl-mitskevicha-8-yakij-nalezit-zakhidukrgeologiji-obvalilas-shtukaturka-z-balkonu, на офіційному сайті прес-служби Львівської міської ради.

6. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на відповідача.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Матеріали справи повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 31.01.2020 року.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя О.Л.Мирутенко

Суддя О.С.Скрипчук