ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 січня 2020 року м. Тернопіль Справа №921/747/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль

до відповідача: Приватного підприємства «Захід-Агроінвест», м.Львів

про стягнення 1246390,55грн,

за участю представників:

позивача: Печений О.П., адвокат, ордер серії ТР №036331 від 01.11.2019;

відповідача: Ваврів В.Б., адвокат, ордер серії ТР №020615 від 24.12.2019.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль, в особі відокремленого підрозділу товариства - Пересувної механізованої колони 12, м.Тернопіль, звернувся 22.11.2019 (згідно відтиску вхідної поштової кореспонденції суду за вх.№917) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства «Захід-Агроінвест», м.Львів, про стягнення 970398,40грн боргу, 25363,81грн інфляційних нарахувань, 20099грн 3% річних, 230529,34грн пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, що виникли з договорів підряду від 12.02.2018 та 27.02.2018 в частині оплати вартості виконаних підрядних робіт.

Ухвалою від 27.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.12.2019, котре, з огляду на неявку представника відповідача та не подання ним відзиву на позов, відкладалося на 14.01.2020.

Відкриваючи провадження у даній справі судом враховано, що даний спір підлягає розгляду Господарським судом Тернопільської області виходячи з умов договорів підряду від 12.02.2018, 27.02.2018 та ч.5 ст.29 ГПК України.

Представник позивача в підготовчому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові з посиланням на долучені до справи докази.

Відповідачем, згідно поданого 24.12.2019 відзиву на позов від 19.12.2019 (вх.№23491), визнано позов щодо обставин укладення 12.02.2018 та 27.02.2019 договорів підряду на виконання робіт впродовж з лютого 2018 року по лютий 2019 року на загальну суму 2809831,20грн, а також наявність боргу в розмірі 970398,40грн. Щодо вимог про стягнення суми інфляційних нарахувань, 3% річних та пені відповідач заперечив, зазначивши, що договором підряду визначено строк оплати робіт, а саме протягом 5 банківських днів з дати пред`явлення для підписання акту прийому-передачі підрядних робіт. Однак подані позивачем Акти не містять дати їх пред`явлення відповідачу та дати їх підписання, що унеможливлює перевірити період прострочки платежу.

Позивачем не надано відповіді на відзив на позов, а його представник у підготовчому провадженні повідомив про відсутність наміру скористатися відповідним правом.

Ухвалою суду від 14.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/747/19 до судового розгляду по суті на 28.01.2020.

В судовому засіданні 28.01.2020 представники сторін підтримали наведені в ході підготовчого провадження доводи та заперечення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в сукупності, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд встановив наступне.

04.06.2009 Відкрите акціонерне товариство «Тернопільбуд» (ідентифікаційний код 01268934) реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (ідентифікаційний код 01268934), про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис №0005296.

Пересувна механізована колона 12 є відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 01269017) без прав юридичної особи, що вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.11.2019 (далі ПМК-12).

Пересувна механізована колона 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» створена з метою сприяння здійснення Товариством статутних завдань для виконання будівельно-монтажних робіт, виробництва будівельних конструкцій і матеріалів, проектування будівель та споруд виробничого і невиробничого призначення, надання послуг та посередницької роботи в будівництві, сприяння розвиткові економіки України, формування ринкових відносин, вирішення соціальних проблем, отримання прибутку в інтересах учасників Товариства. ПМК-12 діє на підставі Положення, затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Тернопільбуд» (протокол №2 від 04.09.2009), створена на базі пересувної механізованої колони 12 Відкритого акціонерного товариства «Тернопільбуд» - структурного підрозділу Відкритого акціонерного товариства «Тернопільбуд», котре реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд». ПМК-12 для забезпечення своєї діяльності має поточний рахунок в банку, круглу печатку із своїм найменуванням, кутовий та інші штампи, бланки та інші реквізити; самостійно здійснює облік власної господарської діяльності і має окремий баланс (п.п.1.1-2.1, 3.1 Положення).

Згідно п.п.5.3, 5.4.1 Положення безпосереднє керівництво Підрозділом здійснюється начальником, який діє на підставі Положення та довіреності Товариства та, вправі самостійно укладати угоди на суми, що не перевищують розмір 10% Статутного фонду Товариства (тобто 8870000,00грн).

12 лютого 2018 року між Приватним підприємством «Захід- Агроінвест» як Замовником та Пересувною механізованою колоною 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» як Підрядником було укладено договір підряду (далі договори підряду), відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого Замовник доручив, а Підрядник зобов`язався виконати підрядні роботи по виконанню електромонтажних робіт з влаштування внутрішньоплощадкових мереж електропостачання Реконструкції олійнопресового заводу під олійноекстракційний продуктивністю 500т/добу на території Замовника у м.Ланівці, Лановецького району Тернопільської області.

27 лютого 2018 року між сторонами укладено аналогічний за змістом договір підряду на виконання електромонтажних робіт з Реконструкції олійнопресового заводу під олійноекстракційний продуктивністю 500т/добу на території Замовника у м.Ланівці, Лановецького району Тернопільської області.

Обсяг, характер і вартість робіт за договорами підряду узгоджено сторонами у Договірній ціні, що є невід`ємною частиною договорів підряду.

З п.3.1 договорів та Договірної ціни до договорів вбачається,що сторонами визначено вартість робіт: за договором від 12.02.2018 в сумі 233211,60грн; за договором від 27.02.2018 в сумі 2631201,60грн, зміна якої допускається за взаємною згодою сторін (п.3.4 договорів).

Згідно п.6.1 договорів здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами поетапно за актом здачі-приймання робіт протягом двох днів з моменту повідомлення Замовнику про готовність предмету підряду до приймання.

У пунктах 4.1, 4.4 договорів визначено, що Підрядник приступає до виконання робіт після отримання авансу в розмірі 20% вартості договірної ціни, а остаточний розрахунок за виконані підрядні роботи Замовник здійснює у безготівковій формі протягом п`яти банківських днів з моменту пред`явлення для підписання акту здачі-приймання робіт.

Порушення строків оплати за договорами підряду сторонами у п.7.2 договорів забезпечено пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, яку Замовник сплачує Підряднику за кожен день прострочення.

Усі ймовірні претензії за договорами повинні бути розглянуті сторонами протягом десяти днів з моменту отримання претензії (п.7.4 договорів).

Договори підряду діяли з моменту їх підписання сторонами та до 31.12.2018 (п.10.1 договорів).

Як зазначає позивач і ці обставини визнано відповідачем в період з лютого 2018 року по лютий 2019 року на виконання договорів підряду позивачем як Підрядником виконано роботи на загальну суму 2809831,20грн, що підтверджується наявними у справі Довідками про вартість виконаних робіт та витрат (Форма КБ-3), а також складеними, підписаними та скріпленими печатками підприємств без зауважень чи будь яких застережень Актами приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в), а саме: у лютому 2018 року виконано робіт на загальну суму 87153,60грн; у березні 2018 року - на загальну суму 65929,20грн; у квітні 2018 року - 66255,60грн; у травні 2018 року -148136,40грн; у червні 2018 року - 331224,00грн; у липні 2018 року - 359790,00грн; у серпні 2018 року - 577500,00грн; у жовтні 2018 року - 446253,60грн; у листопаді 2018 року - 523856,40грн; у січені 2019 року - 63271,20грн; та лютому 2019 року - 140491,20грн.

В період з березня 2018 року по лютий 2019 року Замовником було частково оплачено вартість електромонтажних робіт на загальну суму 1839432,80грн, а саме: 05.03.2018 перераховано 87153,60грн згідно платіжного доручення №312 від 05.03.2018, 24.04.2018 - 50000,00грн згідно платіжного доручення №183, 24.04.2018 - 65929,20грн згідно платіжного доручення №184, 18.05.2018 - 16225,60грн згідно платіжного доручення №12, 26.06.2018 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №724, 18.07.2018 - 23886,00грн згідно платіжного доручення №67, 30.07.2018 - 48136,40грн згідно платіжного доручення №1016, 02.08.2018 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №1075, 07.08.2018 - 107338,00грн згідно платіжного доручення №177, 16.08.2018 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №1224, 08.11.2018 - 200000,00грн згідно платіжного доручення №1677, 09.11.2018 -140764,00грн згідно платіжного доручення №1686, 21.11.2018 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №1808, 09.01.2019- 100000,00 згідно платіжного доручення №35, 11.01.2019 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №49, 17.01.2019 - 100000,00 згідно платіжного доручення №79, 18.01.2019 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №80, 13.02.2019 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №420, 14.02.2019 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №428, 15.02.2019 - 100000,00грн згідно платіжного доручення №200.

Відповідно, залишок боргу становить 970398,40грн (2809831,20грн - 1839432,80грн).

Наведені господарські операції щодо вартості виконаних робіт, їх часткової оплати, а також розмір непогашеної заборгованості Приватним підприємством «Захід-Агроінвест» підтверджено в Акті звірки розрахунків та відзиві на позов без номеру від 19.12.2019 (вх.№23491 від 24.12.2019), а також не заперечується його представником.

10.09.2019 ТОВ «Тернопільбуд» зверталося до ПП «Захід-Агроінвест» з претензією щодо оплати вартості виконаних робіт за договорами підряду згідно актів виконаних робіт, котра залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Зважаючи на порушення майнових прав позивача на суму боргу (970398,40грн) позивач звернувся з даним позовом до суду. При цьому нарахувавши на суму заборгованості інфляційні втрати, 3% річних та пеню, спираючись на умови договорів підряду, норми ст.ст.525, 526, 625, 629 ЦК України за період з 11.03.2019 по 18.11.2019.

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дослідивши правочини, з яких виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладені між сторонами правочини за своїм змістом та правовою природою є договорами підряду, котрі підпадають під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою ст.854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Аналогічно, частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.07.2018 у справі №909/764/17, закон пов`язує виникнення зобов`язання з оплати робіт з фактом їх виконання.

Згідно частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як вбачається з договорів підряду від 27.02.2018, 12.02.2018, зокрема п.3.1 та договірної ціни, сторонами було погоджено та визначено загальну вартість електромонтажних робіт в загальному розмірі 2864413,20грн.

Також за умовами договору передача робіт здійснюється поетапно за актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт протягом двох днів з моменту повідомлення Замовнику про готовність предмету підряду до приймання (п. 6.1. договору).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013» встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) «Акт приймання виконаних підрядних робіт» (ф. № КБ-2в); 2) «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт» (ф. № КБ-3).

В листі №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.2010 Міністерством регіонального розвитку та будівництва України надано роз`яснення про те, що зазначені типові форми підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Вказані документи, в силу вимог законодавства, повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт їх виконання, прийняття та котрі слугують в подальшому підставою для проведення оплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №922/509/17.

Відповідно до пунктів 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005, оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

Отже, визначальними обставинами для настання обов`язку у Замовника оплатити виконані Підрядником роботи в даному випадку є надання Підрядником акту виконаних робіт для прийняття Замовником, відсутність будь-яких зауважень зі сторони останнього та, відповідно, прийняття виконаних робіт шляхом підписання Акту з боку Замовника.

Матеріалами справи підтверджено, і це не заперечується відповідачем у справі, що позивачем впродовж одного року (лютий 2018-лютий 2019) було виконано, а Замовником - прийнято електромонтажні роботи на загальну суму 2809831,20грн. Будь яких претензій щодо об`єму, якості та вартості робіт сторонами не було заявлено. Наведені обставини додатково підтверджуються наявними у справі Довідками про вартість виконаних робіт та витрат (Форма КБ-3), а також, складеними, підписаними та скріпленими печатками підприємств без зауважень чи будь яких застережень Актами приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в).

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договорів підряду (п.4.1) визначено, що остаточні розрахунки проводяться Замовником протягом п`яти банківських днів з моменту пред`явлення для підписання акту здачі приймання робіт.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки умовами договорів підряду визначено, що передача виконаних робіт здійснюється поетапно (п.6.1), наявними у справі доказами підтверджено факт щомісячного прийняття робіт у спірний період, відповідно, після прийняття Замовником виконаних робіт в останнього виникло грошове зобов`язання по оплаті кожного з етапів робіт протягом 5-ти банківських днів.

Таким чином, враховуючи умови договорів підряду від 12.02.2018, 27.02.2018, факт прийняття робіт без зауважень поетапно, суд доходить висновку, що кінцевим строком оплати виконаних робіт в період з лютого 2018 року по лютий 2019 року є 5-й банківський день місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що у визначений в договорі строк відповідачем в повній мірі розрахунок за виконані роботи не було проведено, внаслідок чого допущено заборгованість в розмірі 970398,40грн.

В силу приписів ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язків.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, а в силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язання щодо остаточного розрахунку за виконані підрядні роботи та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора в повній мірі на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає, про такі не зазначено представниками сторін.

За встановлених обставин, доводи позивача про порушення його майнових прав на суму 970398,40грн основного боргу є правомірними, документально підтвердженими первинними документами та не спростованими відповідачем в установленому законом порядку, навпаки, визнаними, зокрема, шляхом підписання акту звірки розрахунків, а тому згідно ст.15 ЦК України, порушене право Товариства підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 970398,40грн боргу.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення 25363,81грн інфляційних втрат, нарахованих за період з березня по жовтень 2019 року, а також 3 % річних в розмірі 20099грн, нарахованих з 11.03.2019 по 18.11.2019 на суму боргу в розмірі 970398,40грн.

Розглядаючи заявлені вимоги в цій частині позову, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз статей 524, 533-535, 625 ЦК України свідчить, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договорів підряду в частині здійснення розрахунків за виконані роботи, є грошовим зобов`язанням, відтак, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до Рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі від 03.04.1997 №62-97р., індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Виходячи з наведеного, нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції (тобто помісячно на суму боргу, яка існувала у відповідний місяць), а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши власний арифметичний перерахунок заявлених до стягнення інфляційних нарахувань за період з березня по жовтень 2019 року включно на суму простроченого грошового зобов`язання 970398,40грн, дійшов висновку, що до стягнення як правомірні підлягають вимоги в розмірі 25230,36грн інфляційних нарахувань (розрахунок суду міститься в матеріалах справи).

В іншій частині заявлених позовних вимог (133,45грн інфляційних нарахувань), суд відмовляє у зв`язку з невірним їх нарахуванням (оскільки з розрахунку позивача вбачається застосування сукупного індексу інфляції за весь період прострочення, а не помісячного).

Щодо наданого розрахунку 3% річних в розмірі 20099грн, нарахованих за період з 11.03.2019 по 18.11.2019 то суд, здійснивши власний арифметичний їх розрахунок, вважає заявлені вимоги такими, що відповідають вимогам закону, умовам договорів підряду та встановленим судом обставинам справи, а тому задовольняються судом.

Крім того, позивач на підставі укладених договорів заявив до стягнення пеню у розмірі 230529,34грн за період з 11.03.2019 по 18.11.2019, котра нарахована на суму простроченого боргу ( п.7.2 договору підряду).

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п.7.2 Договорів підряду, Замовник у випадку порушення строків оплати згідно Договору сплачує Підряднику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За правилами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оцінюючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог в частині нарахованої пені та поданий розрахунок пені, суд враховує, що позивачем нараховано пеню в розмірі 230529,34грн за період з 11.03.2019 по 18.101.2019, що складає 252 дні, що не узгоджується з положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України.

Тому, здійснивши власні арифметичні підрахунки розміру пені, суд вважає правомірними, такими, що відповідають вимогам ч.6 ст. 232 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п.7.2 договорів підряду вимоги щодо стягнення пені в розмірі 169115,11грн, нарахованої за період з 11.03.2019 по 08.09.2019 (182 дні) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати, виходячи з кінцевого строку оплати товару, визначеного у п. 4.1 договорів (5-й банківський день) та встановлених судом обставин підписання Замовником Актів виконаних робіт помісячно.

Вимоги в частині стягнення 61414,23грн пені до задоволення не підлягають, оскільки невірно визначено період їх нарахування.

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються частково, в розмірі 1184842,47грн як правомірні та документально підтверджені.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, в силу п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 28.01.2020, відповідно до ст.240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст.ст.4, 11, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, ч.4 ст. 129, ст.ст.197, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул.Богданівська, 15А, м.Львів, ідентифікаційний код 32865702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (проспект Степана Бандери, 38, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 01268934) в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (проспект Степана Бандери, 38, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 01269017) 970398грн боргу, 25230,36грн інфляційних втрат, 20099,00грн 3% річних, 169115,11грн пені та 17772,64грн в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 07.02.2020.

Суддя Н.О. Андрусик