номер провадження справи 4/159/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 Справа № 908/2519/19

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Фізичної особи - підприємця Сіменька Олега Миколайовича, (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26)

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Петриченко А.Є.

За участю представників сторін:

від позивача - Тарасов Д.О., довіреність № 629 від 23.10.2017;

від відповідача 1 - Лєлєкова В.В., довіреність № 34 від 01.01.2020;

від відповідача 2 - Серебрянников Д.В., довіреність № 1 від 02.01.2020;

В вересні 2019 року до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Сіменька Олега Миколайовича, м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя і до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», м. Запоріжжя про:

- зобов`язання ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» зменшити платіж ФОП Сіменьку О.М. за надання послуг з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» на суму компенсації 10800,00 грн. та надати ФОП Сіменьку О.М. компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання шляхом урахування компенсації в розмірі 800,00 грн. у рахунок за спожиту електричну енергію;

- зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленрго» надати ФОП Сіменку О.М. інформацію; підписаний примірник укладеного договору з ФОП Сіменько О.М. про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі з відповідними додатками; підписаний паспорт точки розподілу щодо об`єкта за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 22, прим. 29; повернути підписані акти обсягу спожитої електричної енергії за січень-жовтень, грудень 2018 року та лютий - червень 2019 року за договором № 5741 від 30.03.2007 з ФОП Сіменко О.М. про постачання електричної енергії;

- зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленрго» відновити електропостачання по фазі «С» на об`єкт ФОП Сіменька О.М. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190, ЕІC-код НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2019 справу № 908/2519/19 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.10.2019 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2519/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справі № 908/2519/19 присвоєно номер провадження справи 4/159/19, підготовче засідання призначено на 07.11.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/2519/19 до 08.01.2020, підготовче судове засідання відкладалося до 16.12.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 закрито підготовче провадження у справі № 908/2519/19, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 09.01.2020.

В судовому засіданні оголошувалися перерви до 17.01.2020 і до 28.01.2020, про що зазначено в протоколах судових засідань від 09.01.2020 і від 17.01.2020.

В судовому засіданні 28.01.2020 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, обґрунтовані посиланням на норми Закону України «Про ринок електричної енергії», приписи Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, і Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання, затвердженого постановою НКРЕКП № 375 від 12.06.2018. Позов пред`явлений з підстав недотримання відповідачами 1 і 2 гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що між ним та відповідачем 1 був укладений договір про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 з відповідними додатками до нього, за умовами якого відповідач 1 продавав позивачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок позивача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а позивач оплачував відповідачу вартість використано (купленої) електричної енергії та здійснював інші платежі згідно умов договору та додатків до нього, які є його невід мною частиною. За умовами додатку № 1 до договору № 5741 від 30.03.2007 з урахуванням додаткових угод до договору постачання електричної енергії в обумовлених обсягах повинно здійснюватися на об`єкти: 1) магазин «Родзинка» за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22 (підвальне приміщення № 39); 2) магазин за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, приміщення 29; 3) електроустановка за адресою: м. У зв`язку із змінами, які вбулися у сфері електроенергетики, враховуючи вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії» та інші законодавчі акти в цій сфері, 27.12.2018 позивачем відповідачу 1 подана заява-приєднання до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також 02.01.2019 відповідачу 2 подана заява-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» та Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання серед іншого передбачені права споживача: отримувати електричну енергію належної якості згідно умовам договору та стандартам якості електричної енергії; на компенсацію, що застосовується у разі недотримання показників якості послуг електропостачання; на доступ до інформації щодо діяльності на ринку електричної енергії у порядку та обсягах, визначених правилами ринку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; подавати відповідному електропостачальнику, оператору системи розподілу звернення, скарги та претензії, зокрема щодо якості електропостачання, щодо надання послуг з постачання електричної енергії та отримувати в установленому законодавством порядку вмотивовані відповіді або повідомлення про заходи щодо усунення електропостачальником причин скарги; отримувати від відповідного електропостачальника інформацію, передбачену законодавством та умовами договору постачання електричної енергії споживачу. Зазначеним правам споживача кореспондують обов`язки електропостачальника: розглядати відповідно до порядку, визначеного Регулятором, звернення, скарги та претензії споживачів щодо надання послуг з постачання електричної енергії та надавати вмотивовані відповіді; надавати послуги з постачання електричної енергії споживачам із дотриманням установлених показників якості послуг; здійснювати відшкодування (компенсацію) споживачу у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором та Регулятором. Як зазначає позивач протягом серпня - грудня 2018 року він неодноразово звертався до відповідача 1 зі зверненнями з питань щодо виконання останнім договору № 5741 від 30.03.2007 про постачання електричної енергії, а також щодо недотримання ним гарантованих стандартів якості надання послуг. Зокрема відповідачу 1 направлялися звернення: 1) від 28.08.2018 щодо надання інформації про наявність чи відсутність змін на 01.09.2018 щодо переліку субспоживачів за договором № 5741 від 30.03.2007; 2) від 01.10.2018 щодо фіксування факту відсутності напруги на об`єкті за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190/101 і пояснень щодо припинення неякісного електропостачання, а також про поновлення електропостачання по фазі «С» на об`єкт за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190/101; 3) від 01.10.2018 щодо направлення представника на об`єкт за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 39 для фіксації фактичних показів та проведення перерахунку за спожиту по цьому об`єкту електричну енергію, а також щодо повернення підписаних відповідачем 1 актів про використану електроенергію за період з березня по серпень 2018 року; 4) від 16.11.2018 про надання підписаних актів про спожиту електричну енергію та про надання відповідей на попередні звернення; 5) від 27.12.2018 про надання ЕІС-коду на об`єкт «магазин» за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22/29. Позивач стверджує, що всі вказані звернення відповідачем 1 отримані, проте залишені без відповіді. Через ігнорування відповідачем 1 зазначених звернень 03.12.2018 позивач звернувся з відповідною скаргою до НКРЕКП, на яку отримав відповідь № 1333/20/0-10 від 22.01.2019, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» зобов`язано вжити вичерпних заходів для врегулювання спірної ситуації відповідно до чинного законодавства та за наявності підстав вирішити питання щодо надання компенсації споживачу за недотримання стандартів якості електропостачання. Враховуючи що спірні питання вирішені не були, 15.02.2019 позивачем на адресу відповідача 1 направлялися: 1) звернення від 12.02.2019 щодо надання підписаного відповідачем 1 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з додатками до нього, паспортів точок розподілу на всі об`єкти, про здійснення технічної перевірки щодо постачання електроенергії на об`єкт у зв`язку із відсутністю фази «С», та про надання акту звірки за 2018 рік; 2) запит від 12.02.2019 про надання інформації; 3) претензія від 12.02.2019 щодо ненадання відповіді на звернення, які направлялися протягом серпня - грудні 2018 року; 4) заява від 12.02.2019 про надання компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання. Листом № 55/44-364 від 01.03.2019 відповідач 1 надав часткову відповідь на звернення від 12.02.2019, надіславши договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, проте ним не підписаний, без відповідних додатків. 21.03.2019 позивачем повторно відповідачу 1 направлені звернення та запит від 18.03.20219 у зв`язку із неотримання відповіді на попередні звернення та запит від 12.02.2019. Однак, всі перелічені звернення та запити відповідачем 1 залишені без відповіді. 22.04.2019 позивач звернувся до відповідача 2 із претензією щодо відсутності напруги на фазі «С» по об`єкту за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190. Відповідь від відповідача 2 не отримана, порушення в електропостачанні не усунуті. 06.08.2019 позивачем відповідачу 1 направлена скарга про ненадання з його боку підписаних актів про використану електричну енергію за 2018 рік та лютий - липень 2019 року, відповідь на яку відповідач 1 не надав. Пунктом 2.4 Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання передбачено, що у разі недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг, зазначених у пункті 2.3 цієї глави, оператор системи розподілу надає споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 1 до цього Порядку, а пунктом 3.4 цього ж Порядку - у разі недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг, зазначених у пункті 3.3 цієї глави, електропостачальник надає споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 2 до цього Порядку. Крім того, пунктами 5.7 і 5.8 Порядку встановлено, що у разі невиконання оператором системи розподілу вимог пунктів 5.1 та 5.2 цієї глави щодо строків надання компенсацій за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг сума відповідної компенсації подвоюється та має бути врахована при розрахунках зі споживачем/електропостачальником у найближчому розрахунковому періоді; у разі невиконання електропостачальником вимог пункту 5.3 цієї глави щодо строків надання компенсацій за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг сума відповідної компенсації подвоюється та має бути врахована при розрахунках зі споживачем у найближчому розрахунковому періоді. На підставі вище викладених обставин, враховуючи, що відповідачами 1 і 2 не надані відповіді на численні звернення та запити позивача, чим не забезпечено гарантовані стандарти якості послуг електропостачання, не вчинення відповідачами 1 і 2 дії щодо компенсації позивачу недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг, позивач вважає наявним у нього права на подвоєну суму компенсації щодо відповідача 1 в розмірі 10800,00 грн., а щодо відповідача 2 - в розмірі 800,00 грн. З урахуванням викладеного позивач просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 позов не визнає повністю, заявлені вимоги вважає необґрунтованими і безпідставними. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач 1 у Відзиві на позовну заяву № 289 від 25.10.2019 зазначив, що 30.03.2007 між ФОП Сіменько О.М. та ПАТ «Запоріжжяобленерго» був укладений договір про постачання електричної енергії № 5741. З 01.01.2019 відбулися зміні у сфері постачання електричної енергії у зв`язку із впровадженням нової моделі ринку електричної енергії в Україні. Виходячи зі змісту договору № 5741 від 30.03.2007 зобов`язанням ПАТ «Запоріжжяобленрего» перед позивачем до 01.01.2019 було передавати та постачати електричну енергію споживачу в обсягах та параметрах, які передбачені договором про постачання електричної енергії, а з 01.01.2019 - надавати послуги з розподілу електричної енергії згідно з публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого позивач приєднався на умовах чинного договору про постачання електричної енергії, а позивач в свою чергу має кореспондуюче право вимагати виконання відповідного обов`язку. Разом із тим, вимоги позивача до відповідача 1, які є предметом позову у даній справі, не є зобов`язаннями ПАТ «Запоріжжяобленрего», які виникли в силу вище вказаних договорів. Відповідач 1 вважає, що в даному випадку позивачем неправильно визначений спосіб захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, ті вимоги, які містяться у позовній заяві, а саме надати інформацію та документи щодо субспоживачів, приєднаних до кабельної лінії позивача, надати копії документів щодо об`єкту, який розташований за адресою: бул. Шевченко, 22, прим. 29, надати підписаний примірник договору споживача про надання послуг з розподілу у паперовій формі із відповідними додатками; повернути підписані акти обсягу спожитої електричної енергії за певний період, оскільки такі вимоги позивача підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Тобто фактично такі вимоги є предметом доказування у справі про порушене право у разі виникнення спору між сторонами. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматися від їх вчинення. Заявлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача 1 вчинити вищезазначені дії не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення. Отже, зобов`язання відповідача 1 вчинити вищезазначені дії не тільки суперечать встановленим чим законодавством способам захисту цивільних прав, а також є втручанням у господарську діяльність суб`єкта господарювання, що призводить до порушення його вільного волевиявлення. Стосовно вимоги позивача про надання примірника укладеного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у паперовій формі з відповідними додатками, то відповідач 1 зауважує, що 01.03.2019 на вимогу ФОП Сіменько О.М. йому направлявся договір у двох примірниках з додатками, які передбачені чинним законодавством. Отже, право позивача на отримання паперової форми договору про надання послуг з розподілу електричної енергії забезпечено зі сторони оператора системи. При цьому, відповідно до абз. 6 п. 2.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, за ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. Отже, враховуючи, що ініціатором наявності паперової форми договору про розподіл був споживач, він не був позбавлений права та можливості направити оператору системи разом із листами, які він надсилав, зазначений договір для його підписання зі сторони ПАТ «Запоріжжяобленерго», а не чекати його оформлення і направлення лише оператором системи. Стосовно об`єкту нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 29, стосовно якого позивачем заявлені вимоги про надання інформації на якій підставі даний об`єкт виключений з договору № 5741 від 30.03.2007 та про надання підписаного паспорту точки розподілу стосовно цього об`єкта, то відповідач просить суд врахувати наступне. На теперішній час об`єкт за адресою: нежитлове приміщення, бул. Шевченка, 22, прим. 29 належить іншому споживачу (власнику) згідно судового рішення у справі № 335/8405/16-ц, з яким у 2018 році укладений договір про постачання електричної енергії на цей об`єкт, а отже ФОП Сіменько О.М. не є власником цього приміщення і цей об`єкт не може бути включений як точка підключення у договорі споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та у заяві-приєднання. З боку відповідача 1 з цього приводу ніяких порушень не має. Також, за адресою бул. Шевченко, 22, існує тимчасова споруда (кіоск), стосовно якого у 2016 році з новим власником також укладений договір про постачання електричної енергії. Ці два об`єкти живляться через мережі КП «Запоріжремсервіс». Такого об`єкту як «кіоск» у ФОП Сіменька О.М. ніколи не було, як точка обліку у договорі про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 передбачена не була. Крім того, 20.09.2016 позивач надав до ПАТ «Запоріжжяобленерго» заяву, в якій просив переузгодити схему розрахункового обліку по об`єкту за адресою: бул. Шевченка, 22, прим. 29 у зв`язку з припиненням права власності на приміщення магазину щодо витребуваної позивачем з ПАТ «Запоріжжяобленерго» компенсації згідно з Порядком забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання, то відповідач 1 вважає, що підстави для нарахування такої компенсації відсутні та позивачем не доведені, оскільки відповідачем 1 надавалися відповіді на всі звернення позивача з урахуванням того, що деякі звернення дублювали раніше надіслані, акти про спожиту активну електричну енергію за періоди з січня по грудень 2018 року та з лютого по липень 2019 року повернуті позивачу у повному обсязі із зауваженнями. Крім того, позивачем не дотримані умови Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання, затвердженого постановою НКРЕКП № 375 від 12.06.2018, так як розмір компенсації за недотримання стандартів якості електропостачання згідно з вказаним Порядком визначається оператором системи розподілу самостійно, позивач не має права самостійно розраховувати суму компенсації за певні порушення, а також зобов`язати через суд надати таку компенсацію, оскільки такий механізм вирішення спору Порядком не передбачений. Що стосується вимоги про зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленерго» надати позивачу інформацію про перелік всіх субспоживачів, які отримують електричну енергію через належну ФОП Сіменько О.М. кабельну лінію 0,4 кВ нитки Б від Рб-7 ТП-512 до ВРП ж/б бул. Шевченко, 24, із зазначенням по кожному субспоживачу потужності, дозволеної до використання та приєднання потужності, а також надати копії документів, на підставі яких субспоживачі використовують належну ФОП Сіменько О.М. кабельну лінію 0,4 кВ нитки Б від Рб-7 ТП-512 до ВРП ж/б бул. Шевченко, 24Є, то з цього приводу відповідач 1 зауважує, що інформація щодо підключених субспоживачів до мережі позивача, а також надання документів по них є конфіденційною, що охороняється державними та локальними нормативно-правовими актами. Тим більш, весь перелік існуючих субспоживачів із зазначенням дозволеної потужності та перелік точок обліку транзиту в мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначено в додатковій угоді від 15.05.2017 до договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007, яка наявна у позивача. Стосовно вимоги про зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленерго» відновити електропостачання по фазі «С» на об`єкт позивача за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190, то відповідач 1 зазначає, що ним не здійснювалося відключення цього об`єкту, а, відтак, відсутні підстави для здійснення підключення. Також відповідач 1 просить суд врахувати, що балансова належність електромереж та установок обладнання житлового будинку № 190 по пр. Соборному у м. Запоріжжі належить КП «Запоріжремсервіс» (раніше КП ВРЕЖО № 13»), з яким у відповідача 1 укладений договір про постачання електричної енергії № 14445 від 01.11.2017. Отже, саме КП «Запоріжремсервіс» несе відповідальність за будь-які порушення електропостачання у цьому будинку. Тому питання щодо відновлення електропостачання по фазі «С» на об`єкт по пр. Соборному, 190 позивач повинен самостійно вирішувати с КП «Запоріжремсервіс». Крім того, при вирішенні даного питання відповідач 1 просить суд врахувати, що 15.10.2019 р. представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводилось обстеження електрощитової житлового будинку за адресою: пр. Соборний, 190, 10 під`їзд, у присутності електрика КП «Запоріжремсервіс». Перевіркою встановлено, що електроустановка ФОП Сіменька О.М. має точку приєднання в електрощитовій КП «Запоріжремсервіс» за адресою: пр. Соборний, 190. Також, на кабелі, що живить електроустановку ФОП Сіменька О.І., проведено заміри напруги, приладом «Пошук 2». Цим приладом було виявлено, що напруга присутня. Зазначене обстеження зафіксовано актом № 6794 від 15.10.2019, підписаним головним енергетиком КП «Запоріжремсервіс» особисто. З урахуванням вище наведеного, відповідач 1 просить суд в позові відмовити повністю.

Відповідач 2 позов також не визнає повністю, заявлені вимоги вважає необґрунтованими і безпідставними. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач 2 у Відзиві на позовну заяву № 2463 від 29.10.2019 зазначив, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є постачальником електричної енергії, створене ПАТ «Запоріжжяобленерго» на виконання Закону України «Про ринок електричної енергії» та проводить свою діяльність для забезпечення електропостачання юридичних та побутових споживачів області, з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. На адресу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від позивача 24.04.2019 надійшла претензія № б/н від 22.04.2019, на яку було надана відповідь № 697 від 08.05.2019, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує усі взяті на себе зобов`язання відповідно до умов публічного договору про постачання електричної енергії, а питання порушені позивачем у скарзі знаходяться поза компетенцією постачальника електричної енергії. Отже, з боку відповідача 2 не вбачається жодних порушень чинного законодавства. Діюче законодавство (зокрема Порядок забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсацій споживачам за їх недотримання, затверджений постановою НКРЕКП № 375 від 12.06.2018) встановлює певний порядок та умови, за дотримання яких, протягом визначеного строку, електропостачальник здійснює урахування суми відповідної компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг оператором системи розподілу у кінцевому рахунку за електричну енергію споживача. На цей час відповідач 2 не отримував від відповідача 1 відомостей, які є підставою для здійснення таких дій, зокрема, щодо розміру компенсації, отже строк для здійснення зарахування ще не почав спливати. Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що компенсація за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг оператором системи розподілу не нараховувалась. При цьому, позовна заява не містить вимог до оператора системи розподілу про нарахування компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг у сумі 10800,00 грн. Отже, позовна вимога ФОП Сіменько І.М. до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про зменшення позивачу платежу за надання послуг з розподілу електричної енергії на суму компенсації 10800,00 грн. суперечить ч. 1 ст. 5 ГПК України, так як така компенсація позивачу оператором системи розподілу не нараховувалась, нарахування її позивач не вимагає, законом встановлено певну процедуру зарахування цієї компенсації, і вимога позивача про здійснення зарахування енергопостачальником без отримання повідомлення від оператора системи розподілу не відповідає цій процедурі. Таким чином, позивачем не надано доказів наявності обставин, з настанням яких законодавство пов`язує виникнення у електропостачальника обов`язку здійснити зарахування суми компенсації, а також того, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» якимось чином порушує, не визнає або оспорює його право на проведення такого зарахування. Отже, позивачем не надано доказів існування предмету спору. На підставі викладеного, відповідач 2 просить суд в позові відмовити повністю.

Позивач на підставі ст. 166 ГПК України надав відповіді на відзив відповідача 1 і відповідача 2, в яких, зокрема, зазначив, що доводи відповідачів 1 і 2, наведені в обґрунтування заперечень на позов, не ґрунтується на положеннях чинних нормативно-правових актів у сфері електроенергетики, що є підставою для задоволення судом позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 1 і відповідач 2 на підставі ст. 167 ГПК України надали заперечення на відповіді позивача на відзив, в яких підтримали свою правову позицію по суті спору, викладену у відповідних відзивах на позовну заяву.

Розглянувши зібрані у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ

30.03.2007 Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Постачальник електричної енергії) та Фізичною особою - підприємцем Сіменько Олегом Миколайовичем (Споживач, позивач у справі) укладеного Договір № 5741 про постачання електричної енергії, за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (відповідач 1 у справі), про що зазначено в Статуті Підприємства.

Таким чином, правовідносини позивача та відповідача 1 у справі щодо постачання електричної енергії були врегульовані умовами договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007.

11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

З впровадженням нової моделі ринку електричної енергії в України пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом скорочено - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 затверджено «Правила роздрібного ринку електричної енергії» (далі за текстом скорочено - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. (п. 1.1.1 ПРРЕЕ)

За умовами п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 ПРРЕЕ встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Згідно з п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

У відповідності до ст., ст. 8, 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

З урахуванням вище зазначених змін до законодавства, що регулює сферу електропостачання, з 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415.

На виконання зазначених вимог законодавчих актів на сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» http//www.zoe.com.ua розміщено «Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 27.12.2018 позивач підписав видану ПАТ «Запоріжжяобленерго» заяву-приєднання до умов «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії», опублікованого на сайті http//www.zoe.com.ua, на умовах договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007.

Крім того, на виконання Закону України «Про ринок електричної енергії» ПАТ «Запоріжжяобленерго» створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (відповідач 2 у справі), яке з 01.01.2019 здійснює функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території та проводить діяльність по забезпеченню електропостачання юридичних та побутових споживачів Запорізької області.

Матеріали справи свідчать і сторонами цей факт не заперечується, що 29.12.2018 позивач підписав видану ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заяву-приєднання до умов «Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг», опублікованого на сайті http//www.zpep.com.ua.

Позов у даній справі заявлено з підстав недотримання відповідачами 1 і 2 гарантованих чинним законодавством стандартів якості послуг електропостачання, що виявилися у ненаданні останніми відповідей на численні звернення позивача, запитуваної інформації та витребуваних документів, не вчинення відповідачами 1 і 2 дій щодо надання позивачу компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг, що передбачено Порядком забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.06.2018 № 375 (далі за текстом скорочено - Порядок), у зв`язку із чим позивач вважає наявним у нього права на подвоєну суму компенсації щодо відповідача 1 в розмірі 10800,00 грн., а щодо відповідача 2 - в розмірі 800,00 грн.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначений обсяг зобов`язань електропостачальника. Зокрема, електропостачальник зобов`язаний: надавати споживачам у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, дані про споживання ними електричної енергії; розглядати відповідно до порядку, визначеного Регулятором, звернення, скарги та претензії споживачів щодо надання послуг з постачання електричної енергії та надавати вмотивовані відповіді; надавати послуги з постачання електричної енергії споживачам із дотриманням установлених показників якості послуг; здійснювати відшкодування (компенсацію) споживачу у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором та Регулятором. (пункти 10, 13-15 ч. с ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії»)

Зазначеним обов`язкам електропостачальника кореспондують визначені ст. 58 цього ж Закону права споживача, які, серед іншого, передбачають, що споживач має право: отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії; на компенсацію, що застосовується у разі недотримання показників якості послуг електропостачання; на доступ до інформації щодо діяльності на ринку електричної енергії у порядку та обсягах, визначених правилами ринку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; подавати відповідному електропостачальнику, оператору системи розподілу звернення, скарги та претензії, зокрема щодо якості електропостачання, щодо надання послуг з постачання електричної енергії та отримувати в установленому законодавством порядку вмотивовані відповіді або повідомлення про заходи щодо усунення електропостачальником причин скарги; отримувати від відповідного електропостачальника інформацію, передбачену законодавством та умовами договору постачання електричної енергії споживачу.

В обґрунтування підстав для надання компенсації згідно Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання позивач зазначає ненадання відповідей оператором системи розподілу (відповідачем 1) та електропостачальником (відповідачем 2) на його звернення, щодо питань, які стосувалися виконання Договору № 5741 від 30.03.2007 про постачання електричної енергії.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.08.2018 позивач звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ із листом б/н і б/д про надання інформації про наявність чи відсутність змін станом на 01.09.2018 щодо переліку субспоживачів (які підключені до кабельної лінії 0,4 кВ нитка Б від гр. 7 ТП-512 до ВРП житлового будинку бул. Шевченко, 24) по відношенню до дати укладення додаткової угоди від 15.05.2017 до договору № 5741 від 30.03.2007.

У підтвердження направлення відповідачу 1 вказаного звернення до позовної заяви позивачем надавалися поштова накладна «Укрпошта стандарт» № 860 від 28.08.2018 та роздруківку з мережі Internet з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером 860.

Проте, зазначені документи свідчать про направлення поштового відправлення на адресу: 69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 3, 34, яка не відповідає адресі відповідача 1. Крім того, в поштовій накладній «Укрпошта стандарт» № 860 від 28.08.2018 одержувачем зазначений: фізична особа Сіменько В. Отже, надані позивачем докази не свідчать про направлення кореспонденції на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ.

У відповіді на відзив ПАТ «Запоріжжяобленерго» на позовну заяву позивачем зазначено, що до позову ним надані помилкові докази направлення 28.08.2018 звернення до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ, а також надані суду інші докази направлення такого звернення - копія фіскального чеку від 28.08.2018 і копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 313, дата подання: 28.08.2018).

ПАТ «Запоріжжяобленерго» факт отримання звернення позивача від 28.08.2018 щодо надання інформації про наявність чи відсутність змін станом на 01.09.2018 щодо переліку субспоживачів по відношенню до дати укладення додаткової угоди від 15.05.2017 до договору № 5741 від 30.03.2007 заперечує, вважає, що позивачем не доведено направлення такого звернення.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

З урахуванням викладеного, копія фіскального чеку від 28.08.2018 і копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 313, дата подання: 28.08.2018) не приймаються судом як належні і допустимі докази направлення звернення позивача від 28.08.2018 щодо надання інформації по субспоживачам, оскільки зазначенні докази направлення не дають суду можливості ідентифікувати про направлення саме такого звернення (опис вкладення в поштовий конверт, в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату, в даному випадку відсутній).

01.10.2018 позивач звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ із листом б/н і б/д, в якому зазначив, що за адресою: пр. Соборний 190/101, що є об`єктом постачання по договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007, відсутня фаза «С», у зв`язку із чим просив: 1) зафіксувати факт відсутності напруги на вводі на об`єкт за адресою: пр. Соборний, 190/101 та зазначити причини неякісної електроенергії; 2) поновити електропостачання по фазі «С» на об`єкт за адресою: пр. Соборний, 190/101.

У підтвердження направлення відповідачу 1 вказаного звернення до позовної заяви позивачем надавалися фіскальний чек від 01.10.2018 про направлення відправлення за № 8411 та роздруківку з мережі Internet з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером 8411.

Проте, зазначені документи свідчать про направлення поштового відправлення до м. Харків (61172). Таким чином, надані позивачем докази не свідчать про направлення кореспонденції на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ.

У відповіді на відзив ПАТ «Запоріжжяобленерго» на позовну заяву позивачем зазначено, що до позову ним надані помилкові докази направлення 01.10.2018 звернення до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ, а також надані суду інші докази направлення такого звернення - копія фіскального чеку від 01.10.2018 про направлення відправлення за № 7466, з якого вбачається направлення поштового відправлення адресату: Запоріжжяобленерго, 69035, Запоріжжя.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» факт отримання звернення позивача від 01.10.2018 щодо фіксування факту відсутності напруги на об`єкті за адресою: пр. Соборний, 190/101 та поновлення електропостачання по фазі «С» на цьому об`єкті заперечує, вважає, що позивачем не доведено направлення такого звернення.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що копія фіскального чеку від 01.10.2018 про направлення відправлення за № 7466 не є належним і допустимим доказом направлення звернення позивача від 01.10.2018 щодо фіксування факту відсутності напруги на об`єкті за адресою: пр. Соборний, 190/101 та поновлення електропостачання по фазі «С» на цьому об`єкті, оскільки не дає суду можливості ідентифікувати про направлення саме такого звернення (опис вкладення в поштовий конверт, в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату, в даному випадку відсутній).

Також 01.10.2018 позивач звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ із листом б/н і б/д, в якому зазначив, що під час знімання показів за березень 2018 року з лічильника, який розташований в магазині за адресою бул. Шевченко, 22 (приміщення 39) ним допущена помилка, а саме вписано покази електроенергії 39009 кВт/год, замість 35009 кВт/год, що призвело до збільшення обсягу споживання. У зв`язку із цим позивач просив: 1) направити представника ПАТ «Запоріжжяобленерго» на зазначену адресу для фіксації фактичних показів та проведення перерахунку за спожиту по цьому об`єкту електроенергію; 2) надати оформлені і підписані ПАТ «Запоріжжяобленерго» акти про використану електроенергію за період з березня по серпень 2018 року.

У підтвердження направлення відповідачу 1 вказаного звернення до позовної заяви позивачем надавалися фіскальний чек від 01.10.2018 про направлення відправлення за № 482 та роздруківку з мережі Internet з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером 482.

З приводу цього звернення відповідачем 1 надані наступні пояснення,які враховані судом при вирішені даного спору. Так, відповідач 1 зазначив, що позивачем наданий йому Акт про використану електричну енергію за березень 2018 року із зазначенням об`єктів, один з яких знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 39. Попередні покази електричної енергії по цьому акту складають 33904 кВт/год та кінцеві покази складають 35009 кВт/год. Також позивачем наданий відповідачу 1 Акт про використану електричну енергію за квітень 2018 року із зазначенням об`єктів, один з яких знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 39. Попередні покази електричної енергії по цьому акту складають 35009 кВт/год та кінцеві покази складають 35705 кВт/год. Таким чином, позивач за березень 2018 року зазначив покази приладу обліку саме 35009 кВт/год., розрахунок робився саме за цими показами, який в подальшому був сплачений позивачем. Отже, не було необхідності направляти представника ПАТ «Запоріжжяобленерго» для фіксації показів приладу обліку, оскільки вони зазначені правильно, а саме 35009 кВт/год.

Стосовно надання актів про використану електроенергію за період з березня по серпень 2018 року, то з цього приводу позивачу надавалися роз`яснення, що умовами Договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 передбачений обов`язок споживача надання постачальнику електричної енергії щомісяця актів про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію в двох екземплярах. На підстав наданих позивачем даних по розрахунковим засобам обліку представниками відповідача 1 проводився щомісячно розрахунок обсягу та вартості спожитої електричної енергії. Один примірник акту підписаний представником відповідача 1 та рахунок на оплату надавався позивачу. Тому у ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виникло обов`язку надавати позивачу повторно завірені копії актів про спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію.

16.11.2018 позивач звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ із листом б/н і б/д з вимогою про надання оформлених і підписаних ПАТ «Запоріжжяобленерго» актів про використану електроенергію, а також з вимогою про надання відповіді на всі раніше надіслані звернення.

У підтвердження направлення відповідачу 1 вказаного звернення до позовної заяви позивачем надавалися фіскальний чек від 16.11.2018 про направлення відправлення за № 139 та роздруківку з мережі Internet з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером 139.

У відповідь на зазначене звернення позивача відповідачем 1 наданий лист № 55/44-1393 від 25.02.2019 (позивачем отриманий 11.04.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в якому роз`яснено, що умовами Договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 передбачений обов`язок споживача надання постачальнику електричної енергії щомісяця актів про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію в двох екземплярах. На підстав наданих позивачем даних по розрахунковим засобам обліку представниками відповідача 1 проводився щомісячно розрахунок обсягу та вартості спожитої електричної енергії. Один примірник акту підписаний представником відповідача 1 та рахунок на оплату надавався позивачу. Тому у ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виникло обов`язку надавати позивачу повторно завірені копії актів про спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію.

Оскільки в подальшому від позивача до відповідача 1 надходили інші звернення, які містили дублюючі вимоги, в тому числі і щодо надання актів про спожиту електричну енергію, листом № 55/33-5215 від 19.07.2019 відповідачем 1 на адресу позивача були направлені зауваження щодо актів про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за періоди з жовтня по грудень 2018 року та належним чином оформлений акт за листопад 2018 року, листом № 55/44-5215 від 07.08.2019 відповідачем 1 на адресу позивача були направлені зауваження щодо акту про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за липень 2019 року разом з належним чином оформленим актом за вказаний період, а також листом № 55/44-6728 від 08.10.2019 відповідачем 1 на адресу позивача були направлені зауваження щодо актів про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за періоди з січня по жовтень 2018 року, грудень 2018 року та з березня по червень 2019 року та належним чином оформлені відповідні акти за вказані періоди.

Оскільки позивач вважав, що його вище наведені звернення відповідачем 1 проігноровані 03.12.2018 позивач звернувся з відповідною скаргою до НКРЕКП, на яку отримав відповідь № 1333/20/0-10 від 22.01.2019, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» зобов`язано вжити вичерпних заходів для врегулювання спірної ситуації відповідно до чинного законодавства та за наявності підстав вирішити питання щодо надання компенсації споживачу за недотримання стандартів якості електропостачання.

27.12.2018 позивач звернувся до відповідача 1 щодо надання ЕІС-коду на об`єкт - магазин по бул. Шевченко, 22/29.

Відповідь на вказану вимогу позивача містилась в листі № 55/44-1393 від 25.02.2019, де зазначено, що умовами договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 здійснювалося електропостачання на електроустановку тільки магазина, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 29. Між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та новим власником даної електроустановки в 2018 році укладений договір про постачання електричної енергії. також на час надання відповіді відсутні договірні відносини між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ФОП Сіменько О.М. на електроустановку кіоск за адресою: м. Запоріжжя , бул. Шевченко, 22 .

Стосовно об`єкту, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 22, прим. 29, судом з матеріалів справи встановлено наступне. У вересні 2016 року ФОП Сіменько О.М. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про визнання електронних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсним. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2016 по справі № 335/8405/16-ц ФОП Сіменьку О.М. відмовлено в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2016 по справі № 335/8405/16-ц, яка у встановленому порядку набула законної сили, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2016 у цій справі залишено без змін.

Зазначені судові рішення стосуються нежитлового приміщення за адресою: бул. Шевченка, 22, прим. 29, яке з 23.11.2016 вважається відчуженим у позивача у даній справі. Отже цей об`єкт не може бути об`єктом електропостачання за договором про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007, споживачем за яким є ФОП Сіменько О.М., як то передбачає чинне законодавство України.

Згідно наданих відповідачем 1 пояснень, на теперішній час об`єкт: нежитлове приміщення, за адресою: бул. Шевченка, 22, прим. 29 належить іншому споживачу (власнику), з яким у 2018 році ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладений договір про постачання електричної енергії на цей об`єкт, а отже ФОП Сіменько О.М. не є власником цього приміщення і цей об`єкт не може бути включений як точка підключення у договорі споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та у заяві-приєднання.

Також, за адресою бул. Шевченко, 22, тимчасова споруда (кіоск) у 2016 році з новим власником також укладений договір про постачання електричної енергії.

Відповідно до пояснень відповідача 1 ці два об`єкти живляться через мережі КП «Запоріжремсервіс».

Такого об`єкту як «кіоск» у ФОП Сіменько О.М. ніколи не було, як точка обліку у договорі про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 передбачений не був.

Також судом враховано, що 20.09.2016 позивач надав до ПАТ «Запоріжжяобленерго» заяву, в якій просив переузгодити схему розрахункового обліку по об`єкту за адресою: бул. Шевченка, 22, прим. 29 у зв`язку з припиненням права власності на приміщення магазину (копія вказаної заяви знаходиться в матеріалах справи).

В подальшому 15.02.2019 позивачем на адресу відповідача 1 направлялися: 1) звернення від 12.02.2019 щодо надання підписаного відповідачем 1 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з додатками до нього, паспортів точок розподілу на всі об`єкти, про здійснення технічної перевірки щодо постачання електроенергії на об`єкт у зв`язку із відсутністю фази «С», та про надання акту звірки за 2018 рік; 2) запит від 12.02.2019 про надання інформації; 3) претензія від 12.02.2019 щодо ненадання відповіді на звернення, які направлялися протягом серпня - грудні 2018 року; 4) заява від 12.02.2019 про надання компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг електропостачання.

Стосовно цих звернень і запитів суд погоджується з доводами відповідача 1, що питання, які в них містилися, вже розглядалися ПАТ «Запоріжжяобленерго» при наданні відповідей на попередні звернення позивача, відповідні документи позивачу вже направлялися.

При цьому судом враховується наступне. Як вже зазначалося раніше, 30.03.2007 між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір про постачання електричної енергії № 5741.

З впровадженням нової моделі ринку електричної енергії в України та набранням чинності Законом України «Про ринок електричної енергії» постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено «Правила роздрібного ринку електричної енергії».

Пунктом 2.1.4 ПРРЕЕ передбачено, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Згідно з п. 2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

За приписами п. 2.1.12 ПРГЕЕ невід`ємними частинами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є: паспорти точок розподілу, акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; заява-приєднання у разі її падання споживачем; Інші додатки, оформлені сторонами за взаємною згодою.

Позивач надав заяву-приєднання до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

01.03.2019 листом № 55/44-364 ПАТ «Запоріжжяобленерго» направило за вимогою позивача два примірника договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії із додатками, які передбачені чинним законодавством.

Отже, право споживача на отримання паперової форми договору про надання послуг з розподілу електричної енергії забезпечено зі сторони оператора системи.

При цьому, відповідно до абз. 6 п. 2.1.4 ПРРЕЕ за ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі.

Отже, враховуючи, що ініціатором наявності паперової форми договору про розподіл був саме позивач, він не був позбавлений права та можливості направити оператору системи разом із листами, які він надсилав відповідачу 1, зазначений договір для його підписання зі сторони ПАТ «Запоріжжнобленерго», а не чекати його оформлення і направлення лише оператором системи.

Повторно листом № 55/44-6926 від 22.10.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» направило позивачу два примірника договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії із додатками, які передбачені чинним законодавством.

Стосовно вимоги про зобов`язання ПАТ «Запоріжжяобленерго» надати позивачу інформацію щодо: переліку всіх субспоживачів, які отримують електричну енергію через належну ФОП Сіменько О.М. кабельну лінію 0,4 кВ нитки Б від Рб-7 ТП-512 до ВРП ж/б бул. Шевченко, 24, із зазначенням по кожному субспоживачу потужності, дозволеної до використання та приєднання потужності; а також надати копії документів, на підставі яких субспоживачі використовують належну ФОП Сіменько О.М. кабельну лінію 0,4 кВ нитки Б від Рб-7 ТП-512 до ВРП ж/б бул. Шевченко, 24, то з цього приводу судом приймаються до уваги доводи відповідача 1, що згідно з ч. 8 ст. 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» вимоги щодо надання, захисту, розкриття та оприлюднення інформації на ринку електричної енергії визначаються цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, правилами роздрібного ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами що регулюють впровадження цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Захист інформації - це сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інформацію» гарантією права на інформацію є встановлення відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Недопустимість розголошення конфіденційної інформації у ПАТ «Запоріжжяобленерго» регулюється Законом України «Про ринок електричної енергії», постановою НКРЕКП № 1406 від 27.12.2017«Про затвердження Порядку складання, подання, погодження, оприлюднення програми відповідності оператора системи розподілу, звіту про її виконання та погодження уповноваженої особи з питань відповідності», постановою № 963 від 07.06.2019 «Про погодження Програми відповідності ПАТ «Запоріжжяобленерго»», затвердженою Програмою відповідності оператора системи розподілу - ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 22.05.2019 (далі - Програма), службовою запискою № сз 001-32/17217 від 15.08.2019 р. «Щодо передбачення у договорах умов про конфіденційність», з якими ознайомлено весь персонал ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Згідно з п. 6.8 Програми Оператор забезпечує захист інформації з обмеженим доступом у договорах про надання та/або придбання, та/або спільне використання товарів та послуг постачальниками товарів та послуг.

Враховуючи вище викладене, інформація, яку витребує ФОП Сіменько О.М. щодо субспоживачів, не підлягає розголошенню і взагалі не має відношення до будь-яких правовідносин відповідача 1 із позивачем.

Крім того, судом враховуються, що весь перелік існуючих субспоживачів із зазначенням дозволеної потужності та перелік точок обліку транзиту в мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначено в додатковій угоді від 15.05.2017 до договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007.

Стосовно зобов`язання відповідача 1 відновити електропостачання по фазі «С» на об`єкт ФОП Сіменько О.М. за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний , 190, то суд вважає цю вимогу безпідставною, виходячи з наступного.

Відповідач 1 зазначає, що ним не здійснювалося відключення об`єкту позивача за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190, а, відтак, у ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутні підстави для здійснення його підключення, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії № 5741 від 31.03.2007 та приписів ПРРЕЕ.

Крім того, з наданих відповідачем 1 письмових доказів вбачається, що балансова належність електромереж та установок обладнання житлового будинку № 190 по пр. Соборному у м. Запоріжжі належить КП «Запоріжремсервіс» (раніше КП ВРЕЖО № 13»), з яким у відповідача 1 укладений договір про постачання електричної енергії № 14445 від 01.11.2017.

Отже, саме КП «Запоріжремсервіс» несе відповідальність за будь-які порушення електропостачання у цьому будинку. Тому питання щодо відновлення електропостачання по фазі «С» на об`єкт по пр. Соборному, 190 позивач повинен самостійно вирішувати с КП «Запоріжремсервіс».

Також 15.10.2019 р. представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводилось обстеження електрощитової житлового будинку за адресою: пр. Соборний, 190, 10 під`їзд, у присутності електрика КП «Запоріжремсервіс». Перевіркою встановлено, що електроустановка ФОП Сіменька О.М. має точку приєднання в електрощитовій КП «Запоріжремсервіс» за адресою: пр. Соборний, 190. Також, на кабелі, що живить електроустановку ФОП Сіменька О.І., проведено заміри напруги, приладом «Пошук 2». Цим приладом було виявлено, що напруга присутня. Зазначене обстеження зафіксовано актом № 6794 від 15.10.2019, підписаним головним енергетиком КП «Запоріжремсервіс» особисто.

Мотивуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що на адресу ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» (відповідача 2 у справі) ним направлялася претензія б/н від 22.04.2019 про відсутність напруги по фазі «С» на об`єкті за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190.

У відповідь на вказану претензію (лист № 697 від 08.05.2019) відповідач 2 зазначив, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує усі взяті на себе зобов`язання відповідно до умов публічного договору про постачання електричної енергії, а питання порушені позивачем у скарзі знаходяться поза компетенцією постачальника електричної енергії.

Позивачем ці факти не спростовані, доказів відсутності напруги по фазі «С» на об`єкті ФОП Сіменько О.М. за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 190 , позивач суду не надав.

Наведені вище фактичні обставини справи свідчать, що на всі звернення позивача, які надходили як на адресу відповідача 1, так і на адресу відповідача 2, Оператором системи розподілу та Електропостачальником надані відповідні відповіді у межах їх компетенції та вчинені необхідні дії.

Таким чином, розгляд по суті всіх питань, поставлених у зверненнях Споживача свідчить про відсутність у діях Оператора системи розподілу та Електропостачальника порушень гарантованих стандартів якості надання послуг, передбачених Порядком, а, відповідно, і підстав для компенсацій.

Доводи позивача, що відповіді на окремі звернення надані недостатньо розгорнуті або не того змісту, не є доказами порушення відповідачами 1 і 2 у справі гарантованих стандартів якості електропостачання.

Згідно з п. 1.1 Порядку забезпечення стандартів якості електропостачання та надання компенсації споживачам за їх недотримання цей Порядок визначає перелік загальних та гарантованих стандартів якості електропостачання і регулює відносини, пов`язані з електропостачанням відповідно до загальних і гарантованих стандартів якості, захистом прав споживачів та наданням електропостачальником або оператором системи розподілу (далі - ОСР) компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання споживачам або замовникам (у разі недотримання гарантованих стандартів якості під час приєднання до електричних мереж).

Пунктом 2.4 цього Порядку передбачено, що у разі недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг, зазначених у п. 2.3 Порядку, ОСР надає споживачу (замовнику - у разі недотримання гарантованих стандартів якості при наданні послуги з приєднання до електричних мереж електроустановок, призначених для споживання) компенсацію у розмірах, наведених у додатку № 1 до Порядку (за вирахуванням необхідних сум податків, якщо такі застосовуються), та відповідно до процедур, визначених главою 5 цього Порядку.

Згідно з п. 5.4 Порядку ОСР/електропостачальник самостійно визначає факт недотриманню гарантованих стандартів якості електропостачання, визначає споживача(ів), яким він має надати компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання, та надає таку компенсацію без додаткового звернення зі сторони споживача.

У разі ненадання електропостачальником або ОСР компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання споживач має право самостійно звернутися до електропостачальника або ОСР із заявою за формою, наведеною у додатку 3 до Порядку. У разі необгрунтованої відмови у наданні компенсації або залишення заяви без розгляду споживач має право звернутись до НКРЕКП та її територіальних органів. (п. 5.9 Порядку)

За змістом п. 5.10 Порядку у разі невиплати електропостачальником або ОСР компенсації за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання НКРЕКП з урахуванням даних звітності та за результатами планових або позапланових перевірок дотримання електропостачальником або ОСР ліцензійних умов приймає рішення про накладення штрафу у розмірі, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії», а також щодо надання споживачам компенсації відповідно до п., п. 5.7 та 5.8 Порядку.

Таким чином, вищезазначені норми Порядку встановлюють певний порядок надання компенсації споживачам, відповідно до якого: по-перше, ОСР самостійно визначає факт недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання; по-друге, ОСР самостійно визначає споживача (ів), яким він має надати компенсацію за недотримання гарантованих стандартів якості електропостачання; по-третє, ОСР самостійно визначає розмір такої компенсації згідно із додатком № 1 до Порядку.

Враховуючи вищезазначену процедуру надання споживачу компенсації у разі недоотримання ОСР гарантованих стандартів якості надання послуг, Споживач не наділений повноваженнями на самостійне визначення розміру компенсації.

З матеріалів справи слідує, що позивач у грудні 2018 року звернувся до НКРЕКП із скаргою на дії ПАТ «Запоріжжяобленерго».

НКРЕКП надало відповідь позивачу, в якій зазначило, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» повинно врегулювати спірне питання шляхом надання відповіді на вказані звернення та у разі підтвердження факту недотримання гарантованого стандарту якості надання послуг, виконання вимог Порядку та надання компенсації у розмірі, визначеному додатком 1 до Порядку.

Згодом у серпні 2019 року позивач ще раз звернувся до НКРЕКП із вищезазначеним зверненням. НКРЕКП 03.09.2019 надало відповідь, в якій зазначила інформацію, яка вже надавалась раніше.

Отже, в даному випадку НКРЕКП не вбачає будь-яких порушень з боку відповідача 1, а тому пропонує вирішувати питання самостійно між сторонами.

При вирішенні даного спору судом приймається до уваги, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є суб`єктом господарювання державного сектора економіки, діяльність якого регулюються державою. Контролюючим органом ПАТ «Запоріжжяобленерго» є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Крім того, між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, за умовами якого відповідач 2 (як постачальник універсальної послуги) щомісячно перераховує відповідачу 1 вартість послуг з розподілу електричної енергії, спожитої ФОП Сіменько О.М.

ФОП Сіменько О.М. не є стороною даного договору, а відповідно не має права встановлювати для його сторін певні зобов`язання, що є втручанням у ліцензійну діяльність оператора системи та постачальника універсальних послуг, чим суттєво порушуються норми чинного законодавства України, що регулює діяльність учасників ринку електричної енергії.

Отже, вимога щодо зобов`язання ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» зменшити платіж ФОП Сіменьку О.М. за надання послуг з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» на суму компенсації 10800,00 грн. є безпідставною та необґрунтованою.

Суд також погоджується з доводами відповідача 1, що при звернені до суду з позовом у даній справі позивачем неправильно визначений спосіб захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, що випливає з наступного.

Виходячи зі змісту договору про постачання електричної енергії № 5741 від 30.03.2007 зобов`язанням ПАТ «Запоріжжяобленрего» перед позивачем до 01.01.2019 було передавати та постачати електричну енергію споживачу в обсягах та параметрах, які передбачені договором про постачання електричної енергії, а з 01.01.2019 - надавати послуги з розподілу електричної енергії згідно з публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого позивач приєднався на умовах чинного договору про постачання електричної енергії, а позивач в свою чергу має кореспондуюче право вимагати виконання відповідного обов`язку.

Разом із тим, вимоги позивача до відповідача 1, які є предметом позову у даній справі, не є зобов`язаннями ПАТ «Запоріжжяобленрего», які виникли в силу вище вказаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у р його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зм і на правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення: присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Вказані норми права регулюють саме порядок захисту особами свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Проте, позивач звернувся до суду за захистом свого права у спосіб, який не передбачений нормами чинного законодавства.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача та відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, у даному випадку ті вимоги, які містяться у позовній заяві, а саме: надати інформацію та документи щодо субспоживачів, приєднаних до кабельної лінії позивача, надати копії документів щодо об`єкту, який розташований за адресою: бул. Шевченко, 22, прим. 29, надати підписаний примірник договору споживача про надання послуг з розподілу у паперовій формі із відповідними додатками; повернути підписані акти обсягу спожитої електричної енергії за певний період, оскільки такі вимоги позивача підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Тобто фактично такі вимоги є предметом доказування у справі про порушене право у разі виникнення спору між сторонами.

Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматися від їх вчинення.

Заявлені позивачем у даній справі вимоги про зобов`язання відповідача 1 вчинити вищезазначені дії не призводять до поновлення порушеного права позивача та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Отже, зобов`язання відповідача 1 вчинити вищезазначені дії не тільки суперечать встановленим діючим законодавством способам захисту цивільних прав, а також є втручанням у господарську діяльність суб`єкта господарювання, що, як наслідок, призводить до порушення його вільного волевиявлення.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосовуванням відповідного способу захисту.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було і ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, І саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Така правова позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного суду по справі № 905/1926/16 від 11.09.2018.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд визнає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заперечення відповідачів 1 і 2 на заявлені позовні вимоги враховані судом при вирішенні даного спору.

Враховуючи вище наведене, в задоволені позову відмовляється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, приймаючи до уваги висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Сіменька Олега Миколайовича, м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя і до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 07» лютого 2020 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.