ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

03.02.2020 Справа № 917/135/20

Суддя господарського суду Полтавської області О.О.Ореховська розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдінг", код ЄДРПОУ 32713652 , м.Дніпро, вул. Січових стрільців, 5

до відповідачів: 1) Антимонопольного комітету України , код ЄДРПОУ 00032767, м.Київ, вул. Митрополита В. Липківського, 45;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дезсистема", код ЄДРПОУ 41196801, м.Кременчук, вул. Троїцька, б. 61/52;

3) Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода", , Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Митна, 1

про визнання недійсним та протиправним рішення , зобов"язання здійснити повторний розгляд скарги та визнання недійсним договору про закупівлю товару

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдінг" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою ( вх. № 142/20 від 27.10.2020 р. ) до : 1) Антимонопольного комітету України , м.Київ; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дезсистема", м.Кременчук та 3) Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода", м.Ужгород про :

- визнання недійсним та протиправним рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 24. 12.2019 р. № 19264-р/пк-пз;

- зобов"язати Антимонопольний комітет України здійснити повторний розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдінг" від 06.12.2019 р. № UА-2019-10-11-003743-b.с3.;

- визнати недійсним договір про закупівлю товару - коагулянту № 01/01-20 від 02.01.2020 р., укладеного між Комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дезсистема".

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що не погоджуючись з рішенням Замовника публічних торгів - відповідача 3), яким відхилено тендерну пропозицію позивача , останній звернувся зі скаргою від 06.12.2019 р. № UА-2019-10-11-003743-b.с3. щодо порушення відповідачем 3) порядку проведення процедури Закупівлі до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. За результатами розгляду скарги позивача рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24.12.2019 р. № 19264-р/пк-пз відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдінг" у задоволенні скарги від 06.12.2019 р. № UА-2019-10-11-003743-b.с3. Позивач вважає, що відповідач 1) та відповідач 3) порушили вимоги Закону України "Про публічні закупівлі" і як похідна позивачем заявлена вимога про визнання недійсним договір про закупівлю товару - коагулянту № 01/01-20 від 02.01.2020 р., укладеного між Комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дезсистема" (відповідач 3)).

Дослідивши матеріали позовної заяви ( вх. № 142/20 від 27.10.2020 р. ), суд зазначає про наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Разом з тим, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто юридичні особи і фізичні особи, які не є підприємцями.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (пункт 7 частини першої статті 20 ГПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуютьсядо господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч.5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Приймаючи до уваги, що позивачем оскаржується рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24. 12.2019 р. № 19264-р/пк-пз, суд дійшов висновку, що в даному випадку підлягають застосуванню норми ГПК

України про виключну підсудність і даний спір є підсудним господарському суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, дійшов до висновку, що дана справа підлягає направленню за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 1-4, 24,30, 31, 232, 233, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Направити матеріали позовної заяви (вх. №142/20 від 27.10.2020 року) за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали, відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020 року.

Додаток : ( на адресу господарського суду м. Києва) матеріали позовної заяви (вх. №142/20 від 27.10.2020 року) в двух томах: 1 том - 312 аркушів, 2 том - 12 аркушів, в тому числі платіжне доручення № 2627 від 21.01.2020 р. про сплату 2 102, 00 грн. судового збору.

Суддя Ореховська О.О.