ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3411/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Давиденко С.В. (особисто)

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" (65102, м. Одеса, пляж Лузанівка, кафе „Лузанівка"; поштова адреса: 65012, м. Одеса, а/с №47);

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Давиденко Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 );

про стягнення 74 089,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 14.11.2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. №3507/19) до відповідача - Фізичної особи-підприємця Давиденко Сергія Володимировича, в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 74 089,00 грн., з яких: 37 044,50 грн. - відновна вартість втраченого обладнання, 37 044,50 грн. - штраф у розмірі 100% вартості (відновної вартості) втраченого обладнання, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, а саме щодо втрати відповідачем обладнання, переданого за даним договором, що стало підставою для звернення з відповідним позовом про стягнення вартості втраченого обладнання та штрафу на підставі п. 5.2 договору.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви судом було встановлено, що вказана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.162 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 19.11.2019 року, за результатами розгляду матеріалів даної позовної заяви, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідну позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 19.11.2019 року позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків (вх. ГСОО №2-5785/19 від 26.11.2019р.), згідно якої позивачем усунуто встановлені судом недоліки.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі №916/3411/19 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "18" грудня 2019 р. о 14:30.

У судовому засіданні від 18.12.2019 року судом було оголошено перерву до 10.01.2020 року о 14:30 год.

Ухвалою суду від 10.01.2020 року призначено справу №916/3411/19 до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; підготовче засідання у справі №916/3411/19 призначено на "05" лютого 2020 р. о 11:30.

15.01.2020 року до суду від Фізичної особи-підприємця Давиденко Сергія Володимировича надійшло клопотання (вх.№ГСОО 857/20) про призначення у справі №916/3411/19 судової почеркознавчої експертизи. В обґрунтування поданого клопотання, відповідач вказує, що заперечує щодо факту підписання ним договору №76 від 06.05.2016 року про експлуатацію обладнання та актів прийому-передачі обладнання.

24.01.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" надійшли письмові пояснення (вх.№ГСОО 1690/20) на клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи відповідно до яких позивач заперечує щодо його задоволення, зокрема, вказуючи на відсутність у клопотанні відповідача згоди на надання суду експериментальних та вільних зразків підпису, згоди відповідача на оплату вартості проведення почеркознавчої експертизи, більш того в клопотанні не визначено на експертизі яких написів наполягає Відповідач та які запитання суд повинен поставити експерту, установу чи особу, яку відповідач бажає залучити для проведення почеркознавчої експертизи.

05.02.2020 року до суду від представника позивача електронною поштою надійшла заява відповідно до якої він просить суд розглянути справу №916/3411/19, засідання по якій призначено на 05.02.2020 року о 11:30 год, за відсутності представника позивача. Однак, з надісланої на електронну адресу суду заяви не вбачається можливості ідентифікувати підписанта, оскільки він надісланий у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Таким чином, усі документи, які надаються суду електронною поштою, повинні бути подані з використанням власного електронного цифрового підпису особи, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність кваліфікованого електронного підпису заявника суд не вважає вказану заяву оригіналом електронного документа, у зв`язку з чим не приймає її до розгляду, та не долучає до матеріалів справи.

У судовому засіданні від 05.02.2020 року відповідач на задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від 24.01.2020 року за вх.№1690/20 наполягав, просив суд здійснити експертизу підпису від його імені на договорі №76 від 06.05.2016 року про експлуатацію обладнання, додатку №1 від 06.05.2016 року до договору №76 від 06.05.2016 року, додатку №2 від 06.05.2016 року до договору №76 від 06.05.2016 року, актів прийому-передачі обладнання. При цьому, надав до суду документи для дослідження в якості вільних зразків підпису. Окрім того, Давиденко С.В. повідомив, що бере на себе оплату витрат на проведення судової експертизи, у разі її призначення.

Представник позивача у судове засідання від 05.02.2020 року не з`явився. Однак, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, безпосередньо під розпис.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, господарський суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", до актів законодавства, якими слід керуватись у вирішенні питань призначення судової експертизи в судовому процесі, відносяться, зокрема, Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. №1950/5), з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Згідно статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 1.1. вищезгаданої Інструкції, призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Відповідно до п. 1.1. п. 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень Інструкції, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Як встановлено судом, 06.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Лузанівка", як Дистриб`ютером, та Фізичною особою-підприємцем Давиденко Сергієм Володимировичем, як Торговою точкою, за погодженням з Публічним акціонерним товариством «Сан Інбев Україна», як Компанією укладено договір про експлуатацію обладнання № 76.

Відповідно до пункту 1.1. Договору №76, з метою підвищення обсягів продажу Товару Дистриб`ютор зобов`язується за згодою Компанії передавати Торговій точці обладнання, а Торгова точка зобов`язується експлуатувати таке обладнання для реалізації з його використанням виключно Товару та відповідно до умов цього Договору повернути таке обладнання Дистриб`ютору або Компанії в тому ж стані, в якому Торгова точка отримувала таке обладнання з урахуванням його нормального зносу.

За умовами пунктів 2.1 - 2.3. Договору №76, Обладнання передається Дистриб`ютором Торговій точці в комплекті за актами прийому-передачі, які мають бути попередньо погоджені Компанією.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №76, позивачем було передано відповідачу обладнання, на підставі акту прийому передачі від 06.05.2016 року, вартість якого складає 26 234,48 гривень та акту прийому передачі від 07.06.2017 року, передано устаткування вартість якого складає 10 810,02 гривень.

Відповідно до Акту «щодо встановлення факту фактичного стану переданого в експлуатацію (суборенду/оренду) обладнання» від 13.09.2019 року, складеного ревізорами ТОВ «Лузанівка» та наявного в матеріалах справи, виходом за адресами узгодженого місця розташування обладнання, вказаними у актах прийому-передачі, не виявлено, що стало підставою для звернення з відповідним позовом про стягнення вартості втраченого обладнання та штрафу на підставі п. 5.2 договору.

Водночас відповідач стверджує, що на договорі про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, додатках №1 та №2 до нього, на вищевказаних актах прийому-передачі обладнання свій підпис не ставив, довіреності іншим особам на прийом обладнання не видавав, отже вказане обладнання не приймав.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що встановлення обставин щодо підписання відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Давиденко Сергієм Володимировичем Договору №76 від 06.05.2016 року, додатків №1 та №2 до нього та складених на підставі нього актів прийому-передач обладнання має суттєве значення для розгляду даної справи та потребують спеціальних знань, з метою повного, всебічного розгляду обставин справи, суд призначає у справі судову почеркознавчу експертизу та зупиняє провадження у справі на час проведення експертизи та повернення справи до Господарського суду Одеської області.

При цьому суд зазначає, що в зв`язку з наявністю відповідних заперечень відповідача щодо достовірності підпису, суд не може самостійно ідентифікувати підпис на документах шляхом візуального дослідження, адже належність підпису тій чи іншій особі можна встановити лише шляхом проведення відповідної експертизи та суд не вправі перебирати на себе функції експерта.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. №53/5 (із змінами і доповненнями) передбачено, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Отже, оскільки дослідженню підлягає підпис Давиденко С.В. судом під час проведення судового засідання від 05.02.2020 року було відібрано експериментальні зразки його підпису (а.с.76-90), при цьому умовно-вільними зразками є підписи Давиденко С.В. на договорі про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, у додатку №1 (повний асортимент) від 06.05.2016 року до договору про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, додатку №2 від 06.05.2016 року до договору про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, на акті прийому-передачі №0605/1 від 06.05.2016 року та акті на прийому-передачі №0706/1 від 07.06.2017 року, вільні зразки підпису Давиденко С.В. виконані на документах, які виникли до відкриття провадження у даній справі (а.с. 68-75).

Згідно до п.1.6 вищезазначеної Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Частиною 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

У судовому засіданні від 05.02.2020 року відповідачем було повідомлено суд про необізнаність щодо експертних установ, які проводять судову почеркознавчу експертизу, тому вирішення питання щодо вибору експертної установи для проведення судової експертизи по даній справі залишив на розсуд суду.

З огляду на вказані обставини, з урахуванням положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, суд дійшов висновку про доручення проведення експертизи у даній справі Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Витрати з проведення судової експертизи покладаються на відповідача. При цьому, суд роз`яснює сторонам, що у подальшому питання відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, які, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, належать до інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, буде вирішено судом при прийнятті кінцевого процесуального документу, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, провадження у справі, відповідно ст.ст.228, 229 Господарського процесуального кодексу України, підлягає зупиненню на час проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

В судовому засіданні 05.02.2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду та повідомлено, що повний текст ухвали суду буде складено 10.02.2020 року.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 123,228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Фізичної особи-підприємця Давиденко Сергія Володимировича від 15.01.2020 року за вх.№ГСОО 857/20 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи - задовольнити.

2.Призначити у справі № 916/3411/19 судову почеркознавчу експертизу.

3.Доручити проведення судової почеркознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

4.Поставити перед судовою почеркознавчою експертизою питання:

- Чи виконаний підпис у договорі №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року у графі "від Торгової точки", що міститься внизу кожного аркушу договору, особисто Давиденко Сергієм Володимировичем?;

- Чи виконаний підпис в додатку №1 (повний асортимент) від 06.05.2016 року до договору №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року у графі «Від Торгової точки», особисто Давиденко Сергієм Володимировичем?;

- Чи виконаний підпис в додатку №2 від 06.05.2016 року до договору №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року у графі «Від Торгової точки», особисто Давиденко Сергієм Володимировичем?;

- Чи виконаний підпис в акті №0605/1 прийому-передачі обладнання від 06.05.2016 року за договором №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року у графі «Підписи сторін. Від Торгової точки», особисто Давиденко Сергієм Володимировичем?;

- Чи виконаний підпис в акті №0706/1 прийому-передачі обладнання від 07.06.2017 року за договором №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року у графі «Підписи сторін. Від Торгової точки», особисто Давиденко Сергієм Володимировичем ?;

5.Керівнику Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз проведення експертизи доручити необхідному колу експертів відповідної галузі знань.

6.Попередити осіб, які безпосередньо проводитимуть судову почеркознавчу експертизу, про кримінальну відповідальність згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. 7.Витрати з проведення експертизи покласти на Давиденко Сергія Володимировича .

8.Зобов`язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надіслати до суду рахунок на сплату призначеної експертизи.

9.Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

10. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Лузанівка" надати до суду у строк до 17.02.2020 року оригінали договору №76 про експлуатацію обладнання від 06.05.2016 року, додаток №1 (повний асортимент) від 06.05.2016 року до договору про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, додаток №2 від 06.05.2016 року до договору про експлуатацію обладнання №76 від 06.05.2016 року, акт прийому-передачі №0605/1 від 06.05.2016 року та акт на прийому-передачі №0706/1 від 07.06.2017 року;

11.Надіслати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21) матеріали справи №916/3411/19;

12.Провадження у справі №916/3411/19 зупинити на час проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набрала законної сили 05.02.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська