ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"04" лютого 2020 р. Справа № 918/34/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у матеріалах справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІН НОМЕР_1 )

до відповідача 1: Спеціалізований виробничий кооператив "Агроліс" (33027, м. Рівне, вул. Карнаухова, 29, )

відповідача 2: Комунальне підприємство «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради в особі державного реєстратора Набухотної Тетяни Миколаївни (34500, Рівненська область, м. Сарни, вул.Широка,8, )

відповідача 3: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в особі державного реєстратора Кучерук Оксани Євгенівни (33028, м. Рівне, майдан Просвіти, 2, )

відповідача 4: Комунальне підприємство «Реєстраційний центр «Полісся» Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в особі державного реєстратора Ютовця Олега Федоровича (34561, Рівненська обл., Сарненський район, село Кузьмівка, вул. Центральна, 83, )

про визнання недійсним рішення загальних зборів членів виробничого кооперативу та скасування реєстраційних дій

заяву представника Усенко А.М. про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до відповідачів: Спеціалізованого виробничого кооперативу "Агроліс, Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради в особі державного реєстратора Набухотної Тетяни Миколаївни, "Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в особі державного реєстратора Кучерук Оксани Євгенівни, Комунального підприємства «Реєстраційний центр «Полісся» Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в особі державного реєстратора Ютовця Олега Федоровича, в якому просить:

1.Визнати недійсними у повному обсязі рішення загальних зборів спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу «Агроліс» ():

- від 28 квітня 2017року (протокол б/н від 28 квітня 2017р. та датою його підписання від 04 травня 2017р.);

- від 26 червня 2017 року (протокол №2 від 26.0.2017 року та датою його підписання від 19.07.2017 року);

- від 25 жовтня 2019 року (протокол б/н від 25.10.2019 року).

2. Скасувати записи про державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу- СВСК «Агроліс» ():

-№7000079 внесений 10.05.2017р. до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань Комунальним підприємством «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради в особі Набухотної Тетяни Миколаївни;

- № 1013584 внесений 20.07.2017р. до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в особі Кучерук Оксани Євгенівни;

- № 5013584 внесений 28.10.2019р. до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань Комунальним Підприємством «Реєстраційний центр «Полісся» Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в особі Ютовця Олега Федоровича .

3. Зобов`язати Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради внести зміни про засновників СВСК "Агроліс", а саме включити відомості про ОСОБА_1 як про члена кооперативу СВСК "Агроліс" до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 9 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІН НОМЕР_1 ) у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати підтвердження повноважень представника Позивача, докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази відправлення копії позовної заяви з додатками Відповідачам листом з описом вкладення. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 918/34/20 в частині позовних вимог до відповідача 2 Комунального підприємства «Сарненське бюро технічної інвентаризації» Сарненської районної ради. Позовну заяву в частині вимог до інших відповідачів прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25 лютого 2020 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить застосувати заходи забезпечення, а саме: заборонити Управлінню забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та іншим державним реєстраторам вносити зміни про учасників (засновників) СВСК "Агроліс" () до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. Дану заяву мотивує наступним.

В позові ОСОБА_1 викладає обставини про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали державному реєстратору документи з неправдивими відомостями, на підставі яких було вчинено ряд реєстраційних дій, які фактично призвели до зміни власників СВСК «Агроліс». Позивач зазначає, що такі дії по зміні учасників кооперативу здійснювались неодноразово остання зміна відбулась 19.10.2019 року, що підтверджується витягом з ЄДР, а тому вважає, що діючі учасники СВСК «Агроліс» знову внесуть відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. Зазначає, що таке внесення може призвести до того, що позивач буде змушений залучати до участі у справі нових відповідачів, що може негативно вплинути на строки розгляду справи та призвести до неефективності захисту прав позивача та ускладнити виконання рішення у цій справі.

Розглянувши заяву представника Позивача про забезпечення позову, з`ясувавши обставини якими вона обгрунтовується, господарський суд прийшов до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

В той же час відповідно до частини п`ятої цієї ж статті не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Представник Позивача в заяві про забезпечення позову лише робить припущення, що учасники СВСК «Агроліс» можуть внести відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, і що таке внесення може призвести до того, що позивач буде змушений залучати до участі у справі нових відповідачів, що може негативно вплинути на строки розгляду справи та призвести до неефективності захисту прав позивача та ускладнити виконання рішення у цій справі. При цьому представник Позивача не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування вказаного виду забезпечення позову.

Відтак суд вважає, що вимога представника Позивача про забезпечення позову шляхом заборони Управлінню забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та іншим державним реєстраторам вносити зміни про учасників (засновників) СВСК "Агроліс" () до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань не є достатньо обґрунтованою для забезпечення позову і не підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування зазначеного виду забезпечення позову.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.