ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3422/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас", місто Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп", місто Харків
про стягнення 471 374,40 грн.
за участю представників :

позивача - Костюченко О.В. - адвокат, ордер 1011741 від 05.11.2019;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" (відповідач) про стягнення 471 374,40 грн. попередньої оплати за дизельне паливо. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3422/19 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 09 грудня 2019 року.

Враховуючи необхідність забезпечення принципу змагальності, а також з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, ухвалою суду від 09.12.2019 строк підготовчого провадження у справі № 922/3422/19 продовжено на 30 днів - по 08 лютого 2020 року; підготовче засідання у справі № 922/3422/19 відкладено на 23 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 23.12.2019 підготовче провадження у справі № 922/3422/19 закрито; призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2020 року.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 03.02.2020 в режимі відеоконференції у приміщенні Київського апеляційного суду, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві; зазначив, що судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" складають 7 070,62 грн. сплаченого судового збору.

Представник відповідача в судове засідання 03.02.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" до суду не надходив.

Копії ухвали господарського суду від 11.11.2019 про відкриття провадження у справі № 922/3422/19, ухвали суду від 09.12.2019 про відкладення розгляду справи в підготовчому засіданні та ухвали суду від 23.12.2019 про призначення справи № 922/3422/19 до судового розгляду по суті, направлені в паперовій формі рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп", вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61170, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 134-Б. Однак, зазначені відправлення не були вручені адресатові та повернулись до суду із позначками "адресат відсутній" і "за закінченням встановленого строку зберігання", про що свідчать довідки відділення поштового зв`язку "Укрпошта".

Жодних відомостей щодо інших засобів зв`язку із Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" матеріали справи не містять.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи з метою належного їх повідомлення про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, а відповідач мав достатньо часу підготувати заперечення на позовну заяву та визнається таким, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи (згідно пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи по суті, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/3422/19 за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" було досягнуто усної домовленості щодо поставки дизельного палива (далі - товар). Постачання відповідач здійснював на умовах передоплати шляхом виставлення позивачу рахунків з визначенням найменування, ціни та кількості товару, договір "Договір поставки" (том І, арк.с. 108-111), а саме:

- рахунок на оплату № 475 від 26 вересня 2017 року на суму 95 183,62 грн.;

- рахунок на оплату № 523 від 25 жовтня 2017 року на суму 279 972,00 грн.;

- рахунок на оплату № 566 від 29 листопада 2017 на суму 1 250 400,00 грн.;

- рахунок на оплату № 4 від 04 січня 2018 року на суму 900 288,00 грн.

На виконання умов поставки товару Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" здійснило передоплату за дизельне паливо згідно виставлених відповідачем рахунків на загальну суму 2 475 443,62 грн., що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача, довідкою про зміну позивачем поточного рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк" (том І, арк.с. 112-117) та обліковими регістрами Позивача за період здійснення господарських операцій, а саме карткою рахунку 631 та журналом проводок за період з 01.09.2017 - 30.09.2019 (том І, арк.с. 118-122).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп", в свою чергу, передало позивачу товар на загальну суму 2 004 069,22 грн., що підтверджується підписаними представниками та скріпленими печатками сторін видатковими накладними (том І, арк.с. 123-137):

№ 789 від 09 жовтня 2017 року на суму 95 183,62 грн.;

№ 477 від 01 листопада 2017 року на суму 279 972,00 грн.;

№ 852 від 01 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 853 від 04 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 854 від 08 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 855 від 12 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 869 від 21 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 870 від 26 грудня 2017 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 242 від 19 квітня 2018 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 281 від 03 травня 2018 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 306 від 14 травня 2018 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 369 від 11 червня 2018 року на суму 123 039,36 грн.;

№ 453 від 12 липня 2018 року на суму 132 840,00 грн.;

№ 733 від 01 жовтня 2018 року на суму 132 840,00 грн.;

№ 997 від 14 грудня 2018 року на суму 132 840,00 грн.

Разом з тим, зобов`язання щодо поставки решти товару на суму 471 374, 40 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" не виконало.

Оскільки строк поставки дизельного палива сторони не обумовили, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" звернулося до відповідача із Претензією - вимогою вих. № 1 від 10.06.2019, згідно якої позивач, в порядку статті 530 ЦК України, вимагав протягом 7 (семи) днів здійснити поставку товару в обсязі недопоставленого товару на суму 471 374, 40 грн. Зазначену вимогу направлено 12.06.2019 на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" листом з описом вкладення (поштовим відправленням № 310). Вказане поштове відправлення доставлено за місцезнаходженням відповідача 14.06.2019, однак не вручено під час доставки "інші причини", що підтверджується роздруківкою сторінки інтернет-сайту Укрпошти про відстеження даного поштового відправлення № 310 (том І, арк.с. 138 - 143 - із доказами направлення). Відповідно, поставку позивачу товару Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" також не здійснило.

Звертаючись до суду із даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" наголошує на тому, що відповідач зобов`язання щодо поставки товару не виконав, а отже має повернути частину попередньої оплати за дизельне паливо в загальному розмірі 471 374,40 грн.

Відповідач, в свою чергу, в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, жодним чином не спростував.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 202, статті 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Згідно приписів статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Разом з тим, статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Водночас відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що будь яких договорів у формі єдиного документу сторонами не складалося.

Визначаючи правову природу відносин, що склалися між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп", виходячи з аналізу положень статей 174, 181 ГК України та статей 202, 205, 626, 627, 638, 639 ЦК України, суд приходить до висновку, що між сторонами у спрощений спосіб укладено договір поставки (дії відповідача щодо направлення рахунків на оплату товару, часткова поставка дизельного палива та його оплата позивачем засвідчують волю сторін для настання відповідних правових наслідків).

Згідно приписів статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу приписів статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як вже було встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" грошові кошти в загальному розмірі 2 475 443,62 грн. При цьому суд визначає правову природу сплаченої суми коштів, як передоплату, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що перерахувавши відповідачу попередню оплату за товар, позивач розраховував на добросовісну поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" та отримання дизельного палива на загальну суму 2 475 443,62 грн. (виконання відповідачем, як продавцем, обов`язку з передачі товару покупцеві, у будь-якому разі). Однак, в порушення приписів статті 662 ЦК України та статті 193 ГК України, відповідач не вжив необхідних заходів для належного виконання ним зобов`язання та не поставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" товар на суму 471 374,40 грн.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Так, 30 липня 2019 року позивач надіслав на адресу за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" Претензію - вимогу вих. № 2 від 22.07.2019 про повернення суми попередньої оплати - грошових коштів за непоставлений товар у розмірі 471 374, 40 грн., що підтверджується доказами поштового відправлення № 828, а саме: квитанцією про поштове відправлення та описом вкладень. Вказане поштове відправлення було доставлено до точки видачі за місцезнаходженням відповідача, однак 22.08.2019 повернулося позивачу без вручення (том І, арк.с. 144-151).

Отже, позивач скористався своїм правом на відмову від передачі товару і вимагав повернення суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений. Такі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" повністю відповідають положенням статей 665, 670, 693 ЦК України.

Водночас суд також звертає увагу на те, що правова природа попередньої оплати внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів, внаслідок не поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" товару, - не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що частина друга статті 693 Цивільного кодексу України наділяє особу правом самостійно визначити спосіб захисту свого порушеного права, що було реалізовано позивачем в межах даної справи шляхом подання відповідного позову, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" щодо примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" 471 374,40 грн. попередньої оплати - обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" та підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 7 070,62 грн.

Крім того, на виконання пункту 8 частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" було надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Однак, відшкодування вказаних витрат позивач не заявляв, доказів на підтвердження розміру таких витрат до суду не подав, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх розподілу.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейнеко груп" (місцезнаходження: 61170, місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 134-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" (ТОВ "ТІК"Вегас"; місцезнаходження: 04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12; ) попередню оплату за дизельне паливо в розмірі 471 374,40 грн. та судовий збір в розмірі 7 070,62 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "11" лютого 2020 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/3422/19