ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 915/491/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Літкової Людмили Вікторівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 (головуючий суддя Разюк Г.П., судді Діброва Г.І., Колоколов С.І.) та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 (суддя Ржепецький В.О.) у справі № 915/491/19

за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Літкової Людмили Вікторівни

про повернення земельної ділянки

Історія справи

Короткий зміст вимог

1. У березні 2019 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради (далі - позивач) з позовом до Фізичної особи-підприємця Літкової Людмили Вікторівни (далі - відповідач) про повернення земельної ділянки площею 1 352 кв.м нормативною грошовою оцінкою 970 678,66 грн з кадастровим номером :01:041:0005 по вул. Будівельників ріг пр. Богоявленського (Жовтневого) у м. Миколаєві у придатному для використання стані шляхом демонтажу споруд.

1.1. Позовні вимоги з посиланням на норми ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", статті 324, 626, ч. 2 ст. 792, ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 13, 31 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обґрунтовано тим, що договір оренди землі № 2889 від 15.12.2004, укладений між сторонами, припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, при цьому, земельна ділянка на даний час використовується підприємцем під розміщення автостоянки без належних правових підстав, що позбавляє власника спірної земельної ділянки - Миколаївську міську раду можливості користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 позов задоволено. Зобов`язано ФОП Літкову Людмилу Вікторівну повернути Миколаївській міській раді земельну ділянку площею 1352 кв.м нормативною грошовою оцінкою 970 678, 66 грн з кадастровим номером :01:041:0005 по вул. Будівельників ріг пр. Богоявленського (Жовтневого) у місті Миколаєві у придатному для використання стані шляхом демонтажу споруд.

2.1. Мотивуючи рішення, суд першої інстанції вказав, що договір оренди припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, з огляду на що на даний час земельна ділянка використовується підприємцем під розміщення автостоянки без належних правових підстав. Здійснивши аналіз доводів відповідача щодо продовження договору оренди земельної ділянки на підставі положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", суд дійшов висновку, що вчинення орендарем дій, спрямованих на поновлення договору в рамках процедури, передбаченої частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", виключає у подальшому можливість поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 зазначеної статті Закону, оскільки в разі недосягнення згоди за вже розпочатою процедурою відповідно до частини 5 зазначеної статті, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

За встановлених обставин щодо припинення дії договору оренди, використання відповідачем спірної земельної ділянки без належних правових підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

3. Постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 залишено без змін.

3.1. Суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови вказав, що матеріали справи не містять, зокрема, доказів укладення додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення його дії на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", що свідчить про те, що договір оренди землі від 15.12.2004 припинив свою дію 27.10.2014 у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, а спірна земельна ділянка використовується відповідачем без достатньої правової підстави.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)

5. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що виходячи з фактичних обставин справи, розглядаючи матеріали справи і наявність наданих доказів, суди першої і апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилили клопотання про витребування належних доказів; встановили обставини, що мають суттєве значення з власних міркувань і які не ґрунтуються на належних доказах; неправильно застосували норми матеріального права.

5.1. Так, на думку скаржника, судами визнано, що до спірних правовідносин не застосовуються норми статей 764, 777 Цивільного кодексу України, оскільки ці норми не регулюють правовідносини з оренди землі. Суди застосували норму ч. 1 ст. 1212 і положення глави 83 Цивільного кодексу України, які не підлягають застосуванню до існуючих правовідносин та невірно витлумачили положення статті 33 Закону України "Про оренду землі".

6. У відзиві на касаційну скаргу, надісланого на адресу суду прокуратурою Миколаївської області, зазначено про необґрунтованість її доводів з огляду на правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

7. Відповідачем на адресу суду надіслано відповідь на вищевказаний відзив на касаційну скаргу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів скаржника і висновків судів попередніх інстанцій

8. Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що 15.12.2004 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ФОП Літковою Людмилою Вікторівною (орендар) укладено договір оренди землі 2889, за змістом п.п. 1.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 27.10.04 №24/15 надає, а підприємець приймає в оренду земельну ділянку для розміщення та обслуговування автостоянки по вул. Будівельників ріг пр. Жовтневого.

8.1. Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1352 кв.м без права передачі її в суборенду. Земельна ділянка вільна від споруд.

8.2. За умовами п. 3.1 Договору строк дії договору протягом 10 років з дати прийняття рішення. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

8.3. Пунктом 7.1 Договору установлено, що у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він її одержав в оренду.

8.4. У разі не продовження строку оренди земельної ділянки, відповідно до підпункту "л" пункту 9.4 Договору, орендар зобов`язаний демонтувати споруди та привести земельну ділянку у стан, придатний для використання за призначенням.

9. Як установлено судами, маючи намір на поновлення договору, ФОП Літкова Л.В. звернулась до Миколаївської міської ради з відповідним листом-повідомленням від 11.09.2014.

9.1. Листом від 31.10.2014 №10263/02.02.01-19/03/04 Миколаївською міською радою повідомлено ФОП Літкову Л.В. про те, що питання продовження строку оренди договору вирішуватиметься після сплати у двадцятиденний термін заборгованості з орендної плати. Також підприємця проінформовано, що у разі несплати коштів остання повинна звільнити земельну ділянку від споруд, привести її у належний стан та повернути Миколаївській міській раді за актом приймання-передачі.

9.2. За інформацією виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 07.02.2019 №1022/020201-06/14/19 зазначена в листі заборгованість з орендної плати підприємцем сплачена у грудні 2014 року, тобто з порушенням встановленого строку. При цьому, ФОП Літковій Л.В. повідомлено про необхідність звернення з клопотанням щодо продовження строку дії договору безпосередньо до центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

З огляду на викладене, господарськими судами зроблено висновок, що відповідно до умов п. 3.1 договору термін його дії сплинув 27.10.2014 та більше не продовжувався. При цьому, враховуючи, що укладений між сторонами договір оренди землі від 15.12.2004 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, а відповідач продовжує використовувати спірну земельну ділянку, власником якої є Миколаївська міська рада, без належних правових підстав, суди дійшли висновку про задоволення позовних вимог прокурора та необхідність повернення відповідачем земельної ділянки площею 1352 кв.м нормативною грошовою оцінкою 970678,66 грн з кадастровим номером :01:041:0005 по вул. Будівельників ріг пр. Богоявленського (Жовтневого ) у місті Миколаєві - Миколаївській міській раді.

10. Колегія суддів зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

11. За змістом статей 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

12. Так, предметом позову в даній справі є зобов`язання відповідача повернути Миколаївській міській раді земельну ділянку у придатному для використання стані шляхом демонтажу споруд на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України у зв`язку із припиненням договірних відносин сторін, які виникли із договору оренди землі від 15.12.2004.

13. Згідно із частиною першою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

14. У відповідності до положень статті 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

15. Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти - юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

16. Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

17. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (стаття 2 Закону України "Про оренду землі").

18. Попередні судові інстанції установили, що спірна земельна ділянка, про повернення якої заявлено позов, передана відповідачу в оренду Миколаївською міською радою на підставі рішення від 27.10.2004 №24/15 на термін 10 років з дати прийняття рішення, вказавши, що термін дії договору сплинув 27.10.2014 та більше не продовжувався.

19. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

20. У свою чергу, положеннями статті 33 Закону унормовано правові підстави для поновлення договору оренди землі, які можуть бути реалізовані орендарем як в порядку використання свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди до спливу строку договору, обумовленого частинами 1-5 статті, так і після закінчення строку його дії, за умов, викладених у ч. 6 названої статті.

21. Суд першої інстанції, посилаючись на обставини звернення відповідача до Миколаївської міської ради з листом повідомленням від 11.09.2014 щодо продовження договірних відносин, відповіді ради від 31.10.2014 щодо необхідності сплати заборгованості з орендної плати та подальше звернення до центру надання адміністративних послуг з питанням продовження строку оренди, інформації виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 07.02.2019 про сплату відповідачем заборгованості з порушенням встановленого строку, дійшов висновку, що термін дії договору сплинув 27.10.2014 та більше не продовжувався.

22. Апеляційний господарський суд вказав, що орендар звернувся з заявою про продовження строку дії договору за ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" за переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, по-перше, за межами встановленого договором строку, по-друге, при наявності заборгованості, що свідчить про неналежне виконання обов`язків за умовами договору, отже за відмови орендодавця в поновленні договору і не звернення ФОП Літкової Л.В. до суду з відповідною вимогою щодо додаткової угоди, вона втратила переважне право на поновлення договору оренди землі, внаслідок чого він припинив свою дію.

23. Водночас, заперечуючи проти припинення правовідносин сторін за договором оренди землі, відповідачем у суді першої інстанції заявлялось усне клопотання, зокрема, про зобов`язання Миколаївської міської ради надати докази наявності чи відсутності рішення ради про поновлення або припинення договору оренди, що відображено у судовому рішенні. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання, без наведення обґрунтування такої відмови. Аналогічне за змістом клопотання було відповідачем також заявлено в суді апеляційної інстанції, яке було відхилено як необґрунтоване, з огляду на те, що зазначені докази фізично не існують.

24. Наведене дає підстави вважати, що судами необґрунтовано відхилено клопотання про витребування доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, посилаючись, при цьому, на відмову орендодавця в поновленні договору, без фактичної наявності такої відмови в матеріалах справи, що свідчить про встановлення обставин, що мають суттєве значення для справи на підставі недопустимих доказів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважив про незвернення ФОП Літкової Л. В. до суду з відповідною вимогою щодо додаткової угоди, не врахувавши при цьому наявності в провадженні господарського суду справи за позовом ФОП Літкової Л.В. до Миколаївської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 15.12.2004, вирішення якої є передумовою для встановлення наявності чи відсутності правових підстав для вирішення даного спору.

25. Також колегія суддів зазначає, що в силу положень статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Зокрема, у разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

26. Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

27. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

28. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

29. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

30. У даному випадку, враховуючи допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, як то встановлення обставин справи на підставі недопустимих доказів; необґрунтоване відхилення клопотання про витребування доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, наслідком чого є скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, при новому розгляді справи, виходячи з підстав і предмету позову, судам слід врахувати також можливість застосування до спірних правовідносин приписів статті 1212 Цивільного кодексу України, з огляду на врегулювання наслідків припинення орендних правовідносин земельним законодавством.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. З огляду на те, що судами попередніх інстанцій допущено наведені вище порушення норм процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для задоволення касаційної скарги шляхом скасування оскаржуваних рішень і передачі справи на новий розгляд.

32. Допущені судами порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (стаття 300 ГПК України). Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості досліджувати зібрані у справі докази перешкоджає ухваленню нового рішення, в якому необхідно дати висновок про правильність застосування норм матеріального права залежно від встановлених судами попередніх інстанцій обставин відповідно до наданих їм процесуальних повноважень.

33. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати вищевикладене, повно та всебічно дослідити і надати правову оцінку усім зібраним у справі доказам у сукупності та розглянути справу з дотриманням норм чинного законодавства.

Щодо судових витрат

34. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Літкової Людмили Вікторівни задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 у справі № 915/491/19 скасувати.

3. Справу № 915/491/19 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.