ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020м. ДніпроСправа № 904/1645/19

За позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ"

про стягнення 2 306 068 грн. 21 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Іванової Л.Б.

Представники:

Від позивача: Крапіцева О.О.

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Імме" заборгованості за кредитним договором №09/02 від 28.08.2009 року станом на 12.04.19р. в розмірі 2 306 068 грн. 21 коп. (1 525 990 грн. 39 коп. - заборгованості за кредитом; 780 077 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом) та судових витрат у справі.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. надав відповідь на відзив. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив. Наполягав, що AT КБ "ПРИВАТБАНК" свій обов`язок щодо надання кредиту виконало, перерахувавши на поточний рахунок ТОВ "ІММЕ" кредитні кошти. Умовами Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року) термін повернення кредиту визначений Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору), а саме: 25.06.2019 року - 1 017 326,93 грн., 25.07.2019 року - 508 663,47 грн., 28.08.2019 року - 0,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відзив на позов у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Вважає, що позовні вимоги позивача, які грунтуються на факті отримання відповідачем кредитних коштів є недоведеними у встановлений законом спосіб. Розрахунок заборгованості не може бути прийнятий як доказ по справі. Перераховані позивачем кошти не є кредитними і не можуть бути предметом стягнення за позовом.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі заявки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІММЕ" на отримання короткострокової позики від 26.08.2009 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є AT КБ "ПРИВАТБАНК та ТОВ "ІММЕ" 28.08.2009 року укладено кредитний договір №09/02, до якого укладались додаткові угоди, зокрема, додаткові угоди №1 від 05.10.2009 року, № 2 від 25.10.2010 року, № 3 від 11.04.2011 року, № 4 від 30.12.2011 року, № 5 від 31.08.2015 року разом з додатком № 1, № 6 від 04.04.2016 року.

Додатковими угодами змінювались сума кредиту, його ціль, строк/графік його повернення, сплати відсотків та їх розмір, тощо.

Серед вищезазначених, укладена додаткова угода до № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року, якою зміст договору викладений у новій редакції.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1. Договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно п. А.1. цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів, рахунки яких відкриті у Банку. Пунктами A.I, A.2. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року) передбачено, що вид кредиту - відновлювана кредитна лінія з лімітом кредитування 1 525 990,39 грн. на поповнення обігових коштів. Відповідно до п. А.6. Договору в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року) за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 11 (одинадцять) % річних. Згідно із п. А.7. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року) у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11 (одинадцять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За змістом пункту А.З. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року) термін повернення кредиту визначений Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до цього Договору), а саме: 25.06.2019 року- 1 017 326,93 грн., 25.07.2019 року - 508 663,47 грн., 28.08.2019 року - 0,00 грн. Пункт А.8. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009року) передбачає, що датою сплати процентів є 25.06.2019 року, 25.07.2019 року, 25.08.2019 року, якщо інше не передбачене п. 7.3. цього Договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими.

31.08.2009 року на підставі попередньої вимоги ТОВ "ІММЕ" на видачу кредиту від 28.08.2009 року AT КБ "ПРИВАТБАНК" перераховано позичальнику кредитний транш у розмірі 1 171 742,22 грн., що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості (додаються). Видача кредиту відбувалась, в тому числі на підставі відповідних попередніх вимог ТОВ "ІММЕ" на видачу кредиту, зокрема, від 31.01.2013 року, 01.02.2013року, 04.02.2013 року, 05.02.2013 року, 06.02.2013 року, 07.02.2013 року, 08.02.2013 року, 11.02.2013 року (копії додаються), що узгоджується із відомостями, зазначеними у долучених до цієї позовної заяви виписці по рахунку та розрахунку заборгованості.

Стаття 174 ГК України встановлює, що господарські зобов`язання можуть виникати серед іншого з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Приписами ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Згідно ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину. відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Приписами ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору).

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами пункту 2.3 Договору у випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, підвищення курсу іноземної валюти (долар США) відносно національної валюти напротязі дії Кредитного договору Банк має право з відома Позичальника збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, змінити періодичність порядку сплати платежів по кредиту, про що сторони укладають Договори про внесення змін до цього Договору.

Керуючись приписами пункту 2.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору 09/02 від 28.08.2009 року), AT КБ "ПРИВАТБАНК" листом від 28.12.2017 року № 3. Upr 1/3-165054, до якого додав два примірники Договору про внесення змін № 7 до кредитного договору № 09/02 від 28.08.2009 року повідомив ТОВ "ІММЕ" про наявні обставини та запропонував у двадцятиденний строк після одержання пропозиції надати згоду, зокрема, на зміну періодичності сплати процентів - 25-го числа кожного поточного місяця, починаючи з 25 січня 2018р. У двадцятиденний строк після одержання пропозиції підписати Договір про внесення змін №7 до кредитного договору № 09/02 від 28.08.2009 року. У двадцятиденний строк після одержання пропозиції повернути Банку один примірник підписаного уповноваженою особою ТОВ "ІММЕ" Договору про внесення змін № 7 до кредитного договору № 09/02 від 28.08.2009р. На вищезазначені пропозиції AT КБ "ПРИВАТБАНК" ТОВ "ІММЕ" свою згоду не надало, що підтверджується листом останнього від 12.02.2018 року № 1201/1.

За приписами пункту 2.3 Договору, "у разі не отримання від Позичальника згоди на збільшення процентної ставки за користування кредитом, зміну періодичності порядку сплати платежів по кредиту...Банк на свій розсуд має право змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором v повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі cm. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, термін виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили в зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Поговором".

Зважаючи на ненадання ТОВ "ІММЕ" згоди на зміну періодчиності порядку сплати платежів за кредитом, керуючись абзацом "а)" п.п.2.3.2 пункту 2.3 Договору, AT КБ "ПРИВАТБАНК" листом від 09.07.2018 року № 3.Upr 1/3-616335 повідомило ТОВ "ІММЕ" про зміну умов кредитного договору № 09/02 від 28.08.2009 року, а саме - зміну терміну повернення кредиту, визначеного пунктом А.З, встановлення 25 липня 2018 року датою повернення кредиту та вимагало від ТОВ "ІММЕ" 25 липня 2018 року повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором із зазначенням про те, що у випадку непогашення суми кредиту, процентів за фактичний строк його користування у термін зазначений у повідомленні (25.07.2018 рік), уся сума належного платежу за цим Договором, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Лист від 09.07.2018 року № 3.Upr 1/3-616335 надіслано 10.07.2018 року, що підтверджується копіями опису вкладення від 10.07.2018 року, накладної від 10.07.2018 року № 128 і фіскального чеку від 10.07.2018 року зі штрихкодовим ідентифікатором № 128 та вручено представнику ТОВ "ІММЕ" 23.08.2018 року, про що свідчать копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 128 і листа Укрпошти від 26.11.2018 року№ 13-676793.

ТОВ "ІММЕ" кредит не повернуло, проценти за користування не сплатило, інші зобов`язання за договором не виконало, вимоги AT КБ "ПРИВАТБАНК" та пропозиція були залишені без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 1048, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з умовами Договору Відповідач взяв на себе обов`язок сплатити проценти за користування кредитом відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. цього Договору. За змістом п. 4.1. Договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2., 2.2.3., 2.2.16., 2.2.17., 2.3.2.. 2.4.1. цього Договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6. цього Договору. Пунктом 4.2 Договору визначено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 1.2., 2.2.3., 2.2.16., 2.2.17., 2.3.2.. 2.4.1. цього Договору, позичальник сплачує банку, проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7. цього Договору. Відповідно до п. А.6. Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 11 (одинадцять) % річних. Згідно із умовами Договору у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11 (одинадцять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. За змістом п. 2.2.3. Договору відповідач зобов`язався повернути кредит у терміни, встановлені пунктами 1.2., 2.2.16., 2.2.17., 2.3.2. цього Договору. Пунктом 4.11 Договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Згідно із статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

У пункті 5.1 Договору сторони визначили, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.2 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього Договору Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,00 (нуль) % річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Умовами пунктів 5.4 та 5.7 Договору в редакції додаткової угоди № 5 від 31.08.2015 року до кредитного договору № 09/02 від 28.08.2009 року Сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених 5.1, 5.2, 5.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане Позичальником; терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються Сторонами тривалістю 15 років.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що у відповідності до приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до приписів ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України надані позивачем до матеріалів справи докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що невиконання обов`язку ТОВ "ІММЕ" щодо сплати відсотків та їх нарахування підтверджується також виписками по рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , розрахунком заборгованості. Розмір нарахованої заборгованості по кредитному договору № 09/02 від 28.08.2009 року та процентів підтверджується розрахунком заборгованості по Договору.

Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Імме" (49041, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, ідентифікаційний код 33808671) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитним договором №09/02 від 28.08.2009 року станом на 12.04.19р. в розмірі 2 306 068 грн. 21 коп. (1 525 990 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом; 780 077 грн. 82 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом), судовий збір в сумі 34591 грн. 02 коп..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 10.02.2020

Суддя Г.В. Манько