СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2020 Справа №913/308/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.,

при секретарі судового засідання Тимошенко А.А.,

за участю представників учасників провадження у справі:

прокурора Алекаєва Ю.В., посвідчення №042342 від 29.03.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (вх.№3364Л/1 від 05.11.2019) на рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2019 (м. Луганськ, суддя Масловський С.В., повний текст рішення складено 15.10.2019) у справі №913/308/18,

за позовом Заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк, Луганська область в інтересах держави особі

1. Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне, Луганська область,

2. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ,

до відповідачів:

1. Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне, Луганська область,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», м. Сєвєродонецьк, Луганська область,

про визнання недійсною додаткової угоди до договору на постачання природного газу та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 43546,61 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі позивача-1 Рубіжанської міської ради Луганської області та позивача-2 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до відповідача -1 Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області та відповідача - 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 12.03.2018 до договору №2018/Б-СЕВ/10 від 12.03.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, укладеної між відповідачами у справі; про стягнення з ТОВ «Луганськгаз Збут» на користь МКУ Палац культури Рубіжанської міської ради безпідставно надміру сплачені бюджетні кошти в сумі 43546,61 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 03.10.2019 позов задоволено повністю.

Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 12.03.2018 до договору №2018/Б-СЕВ/10 від 12.03.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» та Міською комунальною установою «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» на користь Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 43546,61 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» на користь Прокуратури Луганської області судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн.

Стягнуто з Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області на користь Прокуратури Луганської області судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» на користь Прокуратури Харківської області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн та судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 3524,00 грн.

Стягнуто з Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області на користь Прокуратури Харківської області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн та судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 3524,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2019 по справі №913/308/18 скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; судові витрати по справі в повному обсязі покласти на позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 09.12.2019. Призначено справу до розгляду на 10.12.2019.

Від Заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11592 від 09.12.2019), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Луганської області без змін.

Від Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області надійшов лист (вх.№11593 від 09.12.2019), в якому просить розглянути справи без участі 1-го відповідача; рішення Господарського суду Луганської області від 03.10.2019 скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; судові витрати по справі покласти на позивача.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019, у зв`язку з відпусткою судді Склярук О.І. для розгляду справи №913/308/18 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 по справі №913/308/18 розгляд справи призначено на 28.01.2020 о 10:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 розгляд справи №913/308/18, призначений на 28.01.2020 о 10:00 год., перенесено на 06.02.2020 об 11:00 год.

Від Міської комунальної установи «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області надійшов лист (вх.№624 від 23.01.2020), в якому просить розглянути апеляційне провадження за відсутності 1-го відповідача; просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; судові витрати по справі покласти на позивача.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020, у зв`язку з відпусткою судді Ільїна О.В. для розгляду справи №913/308/18 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.

У судове засідання 06.02.2020 з`явився прокурор. Інші учасники провадження у справі своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про зупинення апеляційного провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1).

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, про що зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 справу №912/2385/18 разом із касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 у справі 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників.

Верховним Судом у справі №912/2385/18 зазначено, що існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

На думку колегії суддів Верховного Суду, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави («якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень»), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що у справі №912/2385/18 наявні також інші питання, що становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. Зокрема: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

У справі №913/308/18, яка розглядається, також підлягає застосуванню стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» при встановленні наявності чи відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, а тому правовідносини у справі №913/308/18 є подібними до правовідносин у справі №912/2385/18.

З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу для зупинення апеляційного провадження у справі №913/308/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18 та складення повного тексту у справі №912/2385/18.

Керуючись ст.ст.234, 228-229 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Зупинити апеляційне провадження у справі №913/308/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок та строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук