ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Справа № 924/1089/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., секретаря судового засідання Комарніцької Н.П., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна", м. Сєвєродонецьк Луганської області

ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року, з якої 366982,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49887,53 грн. - заборгованість за відсотками, 39265,75 грн. - пеня,

за участю представників сторін:

позивача: Подановський Т.Р. - згідно довіреності №74 від 08.02.2019 року (в режимі відеоконференції);

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.12. 2019 року, заборгованість за кредитним договором №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року, зокрема, 366982,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49887,53 грн. - заборгованість за відсотками, 39265,75 грн. - пеня. Свої вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за договором про надання овердрафту №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року та договором поруки №НІ 4532 від 29.11.2017 року в частині сплати кредитних коштів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 31.10.2019 року відкрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна", м. Хмельницький, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року, в розмірі 513870,08 грн., призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.12.2019 року прийнято заявлене позивачем зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі не скористались правом участі на судових розглядах справи, ухвали суду, які надсилались на адресу відповідача 1, зазначену з ЄДРЮО, ФОП та ГФ (м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 1, та Луганська область , м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 21 , к . 11 ), а також на адресу відповідача 2, зазначену у даних Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, повернуті відділення поштового зв`язку.

Частиною 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, в тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З вищевикладеного, враховуючи надіслання судом ухвал у даній справі за адресами, вказаними в позовній заяві, відомостях з ЄДРЮО, ФОП та ГФ, та інформації Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, проте, повернення їх за зворотною адресою, відповідачі є такими, що належним чином повідомлені про судовий розгляд справи №924/1089/19.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

29.11.2017 між публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі - банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Зооветпром Україна» (далі - позичальник) укладено договір про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1682 (далі - договір).

У п. 1. Договору погоджено, що він складається з двох частин, які нероздільно пов`язані між собою. Договір вважається укладеним за умови підписання сторонами обох частин цього договору, включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід`ємну частину цього договору).

Відповідно до п. 2 договору банк, за умови виконання вимог п. 2.1 частини № 2 договору відкриває позичальнику овердрафт, а позичальник зобов`язується прийняти такий овердрафт, повернути банку кредитні кошти у повному обсязі та сплатити проценти, комісії, штрафні санкцій та інші платежі, передбачені договором, на умовах, порядку та у строки визначені договором, відповідно до наступного:

ліміт овердрафту: максимальний ліміт за цим договором становить 1670000,00 грн. (в рамках встановленого максимального ліміту надається доступний ліміт в обсязі: 501000,00 грн. - в перший місяць дії овердрафту; 1002000,00 грн. в другий місяць дії овердрафту; 1670000,00 грн. - в третій та подальші місяці дії овердрафту, з урахуванням розділу 1 частини 2 цього договору; при цьому, якщо в перші два місяці дії овердрафту позичальник виконує зобов`язання щодо забезпечення обсягу грошових надходжень на рахунок для надання овердрафту в обсязі більшому, ніж зазначено в додатку №3 до цього договору, то, за рішенням банку, доступний ліміт може бути збільшений до максимального ліміту);

цільове використання овердрафту: поповнення обігових коштів;

строк користування овердрафтом з 29.11.2017 по 28.11.2018 року включно;

процентна ставка: є фіксованою процентною ставкою та складає 23% річних;

строк сплати процентів: з 01 по 10 (включно) кожного місяця до дати спливу строку користування овердрафтом та повернення в повному обсязі кредитних коштів за цим договором.

Частиною № 1 договору також передбачено, що овердрафт - це банківська послуга, згідно з якою позичальник має право отримувати від банку кредитні кошти в межах встановленого максимального розміру (ліміту овердрафту) для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на рахунку для надання овердрафту.

Відповідно до п. 1.1 договору, банк надає позичальнику овердрафт шляхом кредитування рахунку для надання овердрафту, вказаного у п. 2 частини №1 цього договору та за умови додержання всіх інших умов договору. З моменту здійснення платежів банк вважається таким, що надав позичальнику кредит за методом овердрафт на суму здійснених банком платежів у межах ліміту. Дебетове сальдо, яке зафіксовано на рахунку для надання овердрафту на кінець поточного дня, вважається заборгованістю за овердрафтом.

Згідно з п. 3.1 договору, за користування овердрафтом банк щоденно нараховує проценти на суму зафіксованого дебетового залишку на рахунку для надання овердрафту на кінець попереднього банківського дня, виходячи з розміру процентної ставки, що діє на відповідну дату. Проценти розраховуються за фактичну кількість днів користування овердрафтом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році.

Сплата комісії за цим договором здійснюється у національній валюті України в розмірах та в терміни/строки, обумовлені додатком №2 до цього договору (п. 1.4. договору).

У п. 3.1. договору передбачено, що протягом всього строку дії цього договору позичальник зобов`язаний, зокрема, виконувати боргові зобов`язання у строки, визначені цим договором.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на момент такої сплати від суми невчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин (п. 4.2. договору).

У п. 6.1. договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання сторонами (уповноваженими представниками сторін) та діє до дати повного погашення заборгованості позичальника перед банком за цим договором, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх боргових зобов`язань за цим договором.

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

У додатку №1 до договору сторонами погоджено перелік забезпечення за договором про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К1681 від 29.11.2017 року (поручитель - ОСОБА_1 , порука); у додатку №2 до договору передбачено комісії за договором (за надання овердрафту - 1,0% від ліміту овердрафту, але не менше 1000,00 грн.; за управління овердрафтом при змінах умов договору, ініційованих позичальником - 0,1% від ліміту овердрафту, який діяв на дату підписання відповідного договору про внесення змін та доповнень до цього договору, але не менше 100,00 грн.; за користування овердрафтом протягом одного дня - 23,0% річних, які нараховуються на різницю між максимальною сумою заборгованості за овердрафтом протягом банківського дня та сумою заборгованості на кінець цього ж самого дня; за управління овердрафтом в частині збільшення ліміту овердрафту - 1,0% від суми збільшення ліміту овердрафту); у додатку №3 - додаткові зобов`язання позичальника; у додатку №4 - умови, що передують наданню кредитних коштів; у додатку №5 - відкладальні зобов`язання; у додатку №6 - фінансові умови.

29.11.2017 року між публічним акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (далі - кредитор та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № НІ 4532 (далі - договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «Зооветпром Україна» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1682, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно з п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, у тому числі: повернути кредитору кредит у вигляді овердрафту у розмірі 1670000,00 грн., у терміни (строки), визначені кредитним договором та додатком №1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28.11.2018 року (зі змінами, не пізніше 28.01.2019 року); щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом; сплатити комісії в порядку та розмірах, встановлених кредитним договором; сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи.

У випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник (п. 2.1. договору поруки). Передбачена пунктом 2.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого з зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2., 1.3. цього договору (п. 2.2. договору поруки).

У п. 3.1. договору поруки погоджено, що у випадку невиконання боржником будь-яких зобов`язань за кредитним договором або невиконання зобов`язань у строки, визначені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену в розділі 7 цього договору, та копію надсилає боржнику. У вимозі вказується: номер та дата цього договору; дані щодо невиконання боржником своїх зобов`язань та вказівка на обсяг невиконання (несплата суми кредиту та/або процентів, комісій та/або сум збитків, неустойки, інше порушення) (п. 3.2. договору поруки).

Поручитель не пізніше 5 банківських днів з дати відправлення вимоги кредитора (п. 3.1. даного договору) зобов`язаний погасити суму в розмірі, визначеному у вимозі. Неотримання поручителем вимоги кредитора з будь-яких причин не звільняє поручителя від обов`язку виконати умови цього договору (п. 3.3. договору поруки).

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками кредитора (п. 5.1. договору поруки). Порука за цим договором припиняється, якщо кредитор протягом 5 років від дня настання строку повернення кредиту не пред`явить вимоги до поручителя (п. 5.2. договору).

Договір поруки підписаний сторонами договору та скріплений печаткою кредитора.

У договорі №1 від 07.09.2018 року про внесення змін та доповнень до договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року сторонами договору збільшено процентну ставку до 27% річних; у договорі №2 від 28.11.2018 року про внесення змін та доповнень до договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року продовжено строк користування овердрафтом до 28.01.2019 року включно. Аналогічні зміни внесено в договір поруки № НІ 4532 від 29.11.2017 року.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 13.09.2019 року, заборгованість ТОВ «Зооветпром» по кредитному договору становить 456135,32 грн., з яких 366982,03 грн. - заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсотках - 49887,53 грн. та 39256,75 грн. - пеня за період з 13.03.2019 року по 13.09.2019 року.

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 29.11.2017 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Зооветпром Україна» укладено договір про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681, за умовами якого позивач відкрив відповідачу 1 овердрафт, а останній зобов`язався прийняти такий овердрафт та повернути банку кредитні кошти, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Виписками по особовому рахунку ТОВ «Зооветпром Україна» підтверджується, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши позичальнику овердрафт (кредит).

У розділі 1 частини 2 договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року сторони узгодили терміни сплати кредитних коштів, наданих у формі овердрафту, а у договорі № 2 від 28.11.2018 року про внесення змін та доповнень до договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року встановили строк надання кредиту у формі овердрафту - до 28.01.2019 року.

Проте, ТОВ «Зооветпром Україна» несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював повернення наданих банком кредитних коштів, чим створив заборгованість перед останнім 366982,03 грн.

Доказів сплати вказаної суми матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано, з чого суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 366982,03 грн.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У частині 1 договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року (зі змінами) та у п. 1.3. частини 2 договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року сторонами договору визначені розмір процентних ставок та строки і порядок погашення процентів.

Позивачем здійснено нарахування відсотків за період з 20.11.2017 року по 12.09.2019 року в розмірі 328823,91 грн. З огляду на сплату ТОВ «Зооветром Україна 278936,38 грн. процентів, банк просить стягнути 49887,53 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 зазначила, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У договорі №2 від 28.11.2018 року про внесення змін та доповнень до договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року визначено строк користування овердрафтом - по 28 січня 2019 року (інших положень щодо нарахування проценті договором не визначено), тобто, до вказаної дати банк надає позичальнику послугу, за якою відповідач 1 має право отримувати кредитні кошти в межах встановленого розміру для здійснення оплати платіжних документів понад залишок коштів на рахунку для надання овердрафту.

Оскільки у кредитному договорі погоджено строк кредитування - до 28.01.2019 року, тому до цієї дати у банку наявне право на нарахування процентів за користування кредитом.

Відтак, судом здійснено перерахунок процентів за користування кредитом та встановлено відсутність заборгованості відповідача 1 зі сплати процентів по договору про надання овердрафту № Т 14.09.2016 К 1681 від 29.11.2017 року. Тому в стягненні 49887,53 грн. процентів за користування кредитом суд відмовляє.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами у п. 4.2 договору, відповідно до якого у разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов`язань за цим договором банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на момент такої сплати від суми несвоєчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин.

Судом враховується, що частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» з цього приводу зазначено, що щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як зазначалося вище, у договорі передбачено, що пеня нараховується з дати несвоєчасного погашення заборгованості до дати припинення вказаної обставини, тому, з аналізу вказаної норми та з врахуванням п. 2.5. Постанови суд приходить до висновку, що сторонами в договорі не визначено іншого строку нарахування пені, ніж того, що передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, тобто, шести місяців від дати виникнення прострочення зобов`язання. При цьому, жодних інших положень договору, спрямованих на встановлення іншого строку нарахування пені, сторонами не передбачено.

Із поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що банком здійснено нарахування пені на суму простроченої заборгованості по відсотках за період з 13.03.2019 року по 13.09.2019 року, а також на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 13.03.2019 року по 13.09.2019 року.

Судом при перерахунку нарахувань пені враховуються роз`яснення, викладені у п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», відповідно до яких господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Судом встановлено, що позивачем неправомірно здійснено нарахування процентів за період з 29.01.2019 року, відтак, нарахування пені на зобов`язання зі сплати процентів за період з 13.03.2019 року по 13.09.2019 року також є необґрунтованим, тому в стягненні 4567,39 грн. пені, нарахованої на заборгованість по процентах за період з 13.03.2019 року по 13.09.2019 року суд відмовляє.

З приводу нарахувань на заборгованість по тілу кредиту судом зауважується, що встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України шестимісячний термін нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане. Тому, з огляду на визначений строк користування овердрафтом, нарахування пені на суму основної заборгованості можливе з 29.01.2019 року по 29.07.2019 року.

За результатами перерахунку вірним буде наступне нарахування пені ( в межах періоду, визначеного позивачем): з 13.03.2019 року по 21.03.2019 року на суму 369801,64 грн. = 3282,62 грн.; з 22.03.2019 року по 28.03.2019 року на суму 368801,64 грн. = 2546,25 грн. На заборгованість в розмірі 366982,03 грн. безпідставним, поза межами шестимісячного строку, є нарахування з 29.07.2019 року, тобто, в стягненні пені за період з 29.07.2019 року по 13.09.2019 року в сумі 9139,37 грн. суд відмовляє. При цьому, нарахування за період з 19.07.2019 року по 31.07.2019 року здійснено в межах сум, допустимих до стягнення, тому заявлена за такий період пеня в розмірі 3076,62 грн. є правомірною.

З викладеного вище, необґрунтованим є нарахування 727,5 грн. пені за період з 22.03.2019 року по 28.03.2019 року на суму заборгованості в розмірі 368801,64 грн. та 9139,37 грн. пені за період з 29.07.2019 року по 13.09.2019 року на заборгованість в розмірі 366982,03 грн. В решті пеня нарахована в розмірі, допустимому до стягнення, тому 24831,49 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту, підлягають стягненню; в стягненні 9866,87 грн. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту, суд відмовляє.

Відтак, позовні вимоги є частково обґрунтованими на суму основного боргу в розмірі 366982,03 грн. та 24831,49 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості по тілу кредиту. Вимоги про стягнення 49887,53 грн. заборгованості по відсотках та 14434,26 грн. пені не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Зооветпром Україна» за договором про надання овердрафту від 29.11.2017 року № Т 14.09.2016 К 1681 укладено 29.11.2017 року договір поруки № НІ 4532 із фізичною особою ОСОБА_1 , який поручився перед банком за виконання ТОВ «Зооветпром Україна» усіх зобов`язань за кредитним договором, у тому числі: повернути кредитору кредит у вигляді овердрафту у розмірі 1670000,00 грн., у терміни (строки), визначені кредитним договором та додатком №1 до кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28.11.2018 року (зі змінами - не пізніше 28.01.2019 року); щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом; сплатити комісії в порядку та розмірах, встановлених кредитним договором; сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

Відповідно до п. 3.1 договорів поруки, у випадку невиконання боржником будь-яких зобов`язань за кредитним договором або невиконання зобов`язань у строки, визначені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену в розділі 7 цього договору, та копію надсилає боржнику.

Тобто, у розділі 3 договору поруки сторонами передбачено порядок пред`явлення претензії до поручителя та виконання ним своїх зобов`язань, зокрема, порядок пред`явлення вимоги, дані, які повинні в ній міститись, та строки, протягом яких поручитель повинен здійснити погашення заборгованості боржника.

Натомість, матеріли справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів звернення банку на адресу ОСОБА_1 , зазначену у розділі 7 договору поруки, із вимогою згідно п. 3.1. договору поруки, яка відповідає, в свою чергу, вимогам, визначеним п. 3.2. договору поруки, що також не заперечується позивачем в судовому засіданні.

Оскільки прострочення виконання зобов`язання поручителем згідно договору поруки № НІ 4532 від 29.11.2017 року може мати місце у випадку невиконання ОСОБА_1 положень п. 3.3. договору поруки, а саме, не погашення суми в розмірі, визначеної у вимозі, протягом 5 банківських днів після надіслання такої вимоги, а судом встановлено, що банк не звертався із відповідною вимогою до ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що станом на даний час банком не доведено прострочення зобов`язань поручителем, які випливають із договору поруки № НІ 4532 від 29.11.2017 року. Таким чином, суд відмовляє в позові в частині вимог про стягнення заборгованості солідарно з відповідача 2.

З всього вищевикладеного, позов акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна", м. Сєвєродонецьк Луганської області, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року, з якої 366982,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49887,53 грн. - заборгованість за відсотками, 39265,75 грн. - пеня, підлягає частковому задоволенню та з відповідача 1 на користь позивача слід стягнути 366982,03 грн. основного боргу та 24831,49 грн. пені, нарахованої на суму заборгованості по тілу кредиту. Вимоги про стягнення 49887,53 грн. заборгованості по відсотках та 14434,26 грн. пені не підлягають задоволенню. Окрім того, суд також відмовляє в солідарному стягненні з відповідача 2.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача 1 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветпром Україна", м. Сєвєродонецьк Луганської області, ОСОБА_1 , м. Хмельницький про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №Т 14.09.2016 К від 29.11.2017 року, з якої 366982,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49887,53 грн. - заборгованість за відсотками, 39265,75 грн. - пеня, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Зооветпром Україна» (93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, будинок 21, кімната 11, код 40173700) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, код 09806443) 366982,03 грн. (триста шістдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дві грн. 03 коп.) основного боргу, 24831,49 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять одна грн. 49 коп.) пені, 5877,20 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 49887,53 грн. заборгованості по відсотках та 14434,26 грн. пені відмовити.

В позові про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.02.2020 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 5 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) - рек. з пов. про вручення; 3, 4 - відповідачу 1 (29000, м. Хмельницький, вул. Толбухіна, буд. 1; 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, будинок 21, кімната 11) - рек. з пов. про вручення; 5 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_3 ) - рек. з пов. про вручення