УХВАЛА

м. Київ

27.01.2020Справа № 52/237-35/143-2012
За скаргою Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на дії державного виконавця у справі № 52/237-35/143-2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 8 070 448,37 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача: не з`явився;

Від боржника (скаржника): Багрій Н.В.;

Від державного виконавця: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі № 52/237-35/143-2012 позов задоволено частково.

01.10.2012 на виконання рішення суду видано наказ.

Ухвалою від 27.01.2014 затверджено мирову угоду по справі №52/237-35/143-2012.

08.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшла скарга на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 скаргу на дії державного виконавця залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення недоліків.

25.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від заявника надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 15.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про поновлення процесуального строку на звернення з скаргою; скаргу Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махової залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 52/237-35/143-2012 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 52/237-35/143-2012 залишено без змін.

15.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла скарга на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А, в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправною діяльністю старшого державного виконавця відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А.;

- зняти арешт з усього нерухомого майна боржника, обтяження кого було винесено постановою № 47277745 від 21.04.2019 року про арешт майна боржника;

- зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478, ) та усіх рахунків, на які було накладено арешт за постановою ВП № 47277745 від 13.05.2015 року про арешт коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 року скаргу призначено до розгляду на 27.01.2020 року.

Представник боржника (скаржника) у судовому засіданні 27.01.2020 підтримав скаргу.

Представники стягувача та державний виконавець у судове засідання 27.01.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, заслухавши пояснення представника боржника (скаржника) та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Названим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

Обґрунтовуючи подану скаргу, скаржник зазначає, що заборгованість КП «Залізничне» перед Приватним акціонерним товариством «Київводоканал» відсутня, а тому відсутні підстави для забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на рахунки та нерухоме майно.

Крім того, як вказує боржник (скаржник) рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478, ) використовується для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування, накладення арешту на вказаний рахунок призвело до порушення прав працівників на отримання соціальних виплат.

Таким чином, за доводами скаржника, державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний зняти арешт з коштів боржника та нерухомого майна.

21.04.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. винесено постанову № 47277745 про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

13.05.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. винесено постанову № 47577745 про арешт коштів боржника.

Постановою від 16.08.2016 ВП №47577745 державний виконавець відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. повернув виконавчий документ стягувачу. В постанові від 16.08.2016 року зазначено, що в ході виконання рішення суду державним виконавцем вчинено дії щодо виявлення належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Листом від 19.11.2019 Приватне акціонерне товариство «Київводоканал» повідомило, що заборгованість згідно наказу Господарського суду міста Києва у справі № 52/237-35/143-2012 сплачена повністю.

В подальшому, 27.11.2019 Комунальне підприємство "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось з листом до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А. з проханням скасувати вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення № 52/237-35/143-2012 по ВП № 47277745.

Листом від 04.12.2019 державний виконавець відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. надала відповідь боржнику та вказала в листі наступне:

- 13.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 507 219, 80 грн.;

- на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, борг та виконавчий збір боржником не сплачено, а тому підстави для звільнення майна з під - арешту відсутні.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

З аналізу листа головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що боржником не сплачено виконавчий збір, а тому у державного виконавця відсутні підстави для звільнення майна з під арешту накладеного під час виконання рішення Господарського суду міста Києва.

Щодо посилання скаржника на те, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478, ) використовується для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до ст.ст. 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", ст. 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частинами 2 та 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з частиною 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Між тим доведення вказаних обставин в силу приписів ст. 74 ГПК України покладено на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. При цьому, згідно з ч. 4 вказаної статті, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

До матеріалів скарги додано виписку з особового рахунку за 09.03.2017 з призначенням платежу «фінанс. страх. для надання застрах. особам мат. забезп. № 2654 від 03.03.2017 у розмірі 20 706, 80 грн».

Враховуючи наведене, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478, ) використовується для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування, а тому сукупність встановлених у даній справі обставин, зокрема, несплата виконавчого збору, не надання боржником доказів на підтвердження тієї обставини, що арештований рахунок використовується виключно для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування, наявності інших рахунків, які використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства, або інших обставин, які підтверджують неможливість використання арештованого рахунку для ведення господарської діяльності, можуть свідчити про безпідставне звільнення від обов`язку виконання сплати виконавчого збору, що є неприпустимим, тому наведені скаржником доводи не є достатніми для задоволення його вимог.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги відповідача та звертає увагу останнього, що арешт з його рахунку може бути знятий після виконання ним рішення Господарського суду міста Києва у повному обсязі, сплати виконавчого збору у розмірі визначеному державним виконавцем, що є самостійною і достатньою підставою для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з коштів на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк» (МФО 320478, ), у відповідності до положень ст.ст. 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст. ст. 234, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Комунального підприємства "Залізничне" Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на дії державного виконавця у справі № 52/237-35/143-2012 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.02.2020 року.

Суддя Літвінова М.Є.