ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2020 Справа № 917/75/20

Суддя Киричук О.А., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про судовий розгляд в режимі відеоконференції по справі № 917/75/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", пр. Павла Тичини, 1-В, м.Київ, 02152,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГНУМС", вул.Садова, 29-А, с.Білогорілка, Лохвицький район, Полтавська область, 37211,

про стягнення 155 498,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - разом з позовною заявою було надіслано до Господарського суду Полтавської області клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Суд, розглянувши вищевказане клопотання, дійшов до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

За приписами ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом.

Враховуючи вищезазначені положення чинного законодавства, винесення ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв`язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Однак, заявником (позивачем) у клопотанні про участь у судовому засіданні, у режимі відеоконференції не надано суду об"єктивних обґрунтувань та доказів що ускладнюють прибуття представника позивача до Господарського суду Полтавської області.

Посилання у клопотанні на значну відстань між містом Києвом та містом Полтавою, на переконання суду не є об`єктивною причиною, яка б вказувала, що учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно з частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні права та обов`язки сторін та учасників справи визначені у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, крім права учасника справи брати участь у судовому засіданні, передбачені і інші процесуальні права, якими користуються сторони судового процесу, зокрема: право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках тощо.

Тобто, право на суд, яке гарантується, зокрема, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, забезпечується не виключно можливістю особистої участі у судовому засіданні, але й можливістю подавати до суду докази та письмові пояснення.

Враховуючи наведене, значною відстанню між містом Києвом та містом Полтавою, господарський суд дійшов висновку, що заявником не було доведено наявності виключних обставин, за яких доцільним є судовий розгляд справи в режимі відеоконференції.

При цьому, суд зазначає, що в разі неможливості направити уповноваженого представника до Господарського суду Полтавської області, позивач не позбавлений права направити клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

В той же час, відповідно до п.17.6 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Так, судом враховано обмежені технічні можливості Господарського суду Полтавської області щодо забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявні лише два зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, зі щільним графіком проведення судових засідань, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, надходять з усіх регіонів України.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - про судовий розгляд справи у режимі відеоконференції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - про судовий розгляд справи у режимі відеоконференції .

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя Киричук О.А.