ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2893/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2893/19,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнокер" (вул. Канатна, буд. 85, м.Одеса, 65012, ),

до відповідачів:

1) Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області (пр-т Незалежності, 9, м. Біляївка, Одеська область, 67600, ),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЛЕНД ЛТД" (67841, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Барабой, вул. Соборності, буд. 100, ),

3) Державного реєстратора Кам`янської сільської ради Арцизського р-ну Одеської обл., Тістол Ольги Федорівни (68441, Одеська обл., Арцизський р-н, с. Камянське, вул. Миру, буд 3),

про скасування рішення, визнання недійсним результати земельних торгів, визнання недійсним договорів оренди землі та скасувати рішення державного реєстратора

Представники сторін:

від позивача: Гнатенко А.В.;

від відповідача: Заруба В.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кнокер" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом (вх.№2957/19 від 30.09.2019)до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада МК", в якому просило:

- Скасувати рішення Біляївської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою» №793_40/VII від 24.01.2019;

- Скасувати результати земельних торгів (аукціон №19844, лот: 38329), а саме право ТОВ «ТРІАДА МК» на укладення договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 35,5719 га, кадастровий номер: 02:007:1320.

03.10.2019 від представника позивача подано клопотання про залучення квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою від 04.10.2019 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2019.

28.10.2019 від Біляївської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження (вх.№22115/19).

28.10.2019 Біляївською міською радою подано також відзив на позовну заяву (вх.№22116/19).

04.11.2019 представником позивача подано заяву про зміну предмета позову та заміну неналежного відповідача (вх.№2-5361/19). Також від позивача надійшла позовна заява у новій редакції (вх.№2-5363/19), в якій просить:

- Скасувати рішення Біляївської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою» №793_40/VII від 24.01.2019;

- Визнати недійсними результати земельних торгів (аукціон №19844, лот: 38329, а саме право ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» на укладення договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 36,5719 га, кадастровий номер: 02:007:1320), яке було оформлено протоколом 3/1648 від 09.09.2019 про проведення земельних торгів за лотом №1648;

- Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 09.09.2019, укладений між ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» та Біляївською міською радою Одеської області;

- Скасувати рішення державного реєстратора Тістол Ольги Федорівни про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 49136208 від 11.10.2019 р., яким за ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» було зареєстровано право оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 36,5719, кадастровий номер: 02:007:1320.

04.11.2019 представником позивача долучено до матеріалів справи оригінал платіжного доручення.

04.11.2019 підготовче засідання відкладено на 18.11.2019.

12.11.2019 від позивача надійшло заперечення на клопотання про закриття провадження (вх.№23467/19).

12.11.2019 позивачем також подано відповідь на відзив (вх.№2346/19).

18.11.2019 ухвалою суду задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнокер" про зміну предмету позову, про заміну неналежного відповідача та залучення співвідповідача, замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада МК" належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЛЕНД ЛТД"; залучено в якості співвідповідача Державного реєстратора Кам`янської сільської ради Арцизького р-ну Одеської обл., Тістол Ольгу Федорівну; прийнято зміну предмету позову.

18.11.2019 відкладено підготовче засідання на 02.12.2019.

28.11.2019 від Державного реєстратора Кам`янської сільської ради Арцизького р-ну Одеської обл. Тістол Ольги Федорівни надійшло клопотання (вх.№24638/19) про продовження розгляду справи у її відсутність.

02.12.2019 від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх.№24894/19) разом з доказами.

02.12.2019 продовжено підготовче провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 11.12.2019.

Судове засідання, призначене на 11.12.2019, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 19.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15.01.2020.

24.12.2019 від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат (вх.№26667/19).

15.01.2020 від Біляївської міської ради подані пояснення по справі (вх.№848/20).

Також, 15.01.2020 Біляївською міською радою подано заперечення на відповідь на відзив (вх.№845/20).

Представником позивача у судовому засіданні подано клопотання (вх.№913/20) про зупинення провадження до завершення експертизи із питань землеустрою, що здійснюється Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України на замовлення ТОВ «Кнокер».

Також представником позивача у судовому засіданні 15.01.2020 подано клопотання про залучення доказів (вх.№889/20) разом із клопотанням про поновлення строку на подання доказів, у протокольній формі клопотання про залучення доказів було задоволено.

Судове засідання відкладено на 29.01.2020.

29.01.2020 представником позивача подано письмові пояснення (на заперечення на відповідь на відзив) (вх.№2215/20).

29.01.2020 Біляївською міською радою подано письмові пояснення по справі (вх.№2216/20).

29.01.2020 представником позивача подано клопотання про залучення доказів (вх.№2177/20).

У судовому засіданні 29.01.2020 клопотання позивача щодо зупинення провадження залишено без задоволення, було задоволено клопотання про залучення доказів.

29.01.2020 оголошено перерву до 30.01.2020.

30.01.2020 представником Біляївської міської ради подано клопотання про залучення доказів щодо повноважень представника (вх.№2453/20).

30.01.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, позивач вказує, що Рішенням Біляївської міської ради №715-37/VII від 31.10.2018 «Про надання дозволу та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» Біляївській міській раді в особі управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га, яка розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н цільове призначення А.01.13. для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень.

Вказує, що Рішенням Біляївської міської ради №680-35/VII від 30.08.2018 «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, право на які виставляються на земельні торги» вказану земельну ділянку було виставлено на земельні торги. Рішенням Біляївської міської ради №680-35/VII від 31.10.2018 надано дозвіл Управлінню містобудування, землевпорядкування та комунального майна укласти договір з ТОВ «Земагросервіс» щодо підготовки лотів до проведення земельних торгів та проведення земельних торгів з продажу прав оренди на вищевказану ділянку.

Зазначає, що Рішенням Біляївської міської ради №793-40/VII від 24.01.2019 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:007:1320). 09.09.2019 на земельних торгах було продано право на укладення з Біляївською міською радою договору оренди земельної ділянки. 08.10.2019 вказане право оренди було зареєстроване за ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» державним реєстратором Тістол Ольгою Федорівною.

При цьому, позивач вказує, що під час розроблення проекту землеустрою земельної ділянки було допущено істотні порушення, які є підставою для скасування рішення Біляївської міської ради про затвердження проекту землеустрою, визнання недійсними результатів земельних торгів, договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди, а саме - проект землеустрою не відповідає генеральному плану м. Біляївка. Так, вказана земельна ділянка була відведена для закладення багаторічних плодових насаджень, однак, як вбачається з генерального плану м. Біляївка, земельна ділянка відповідно до генерального плану знаходиться на території, що передбачена для піщаного кар`єру. З генерального плану м. Біляївка вбачається, що на місці вищевказаної земельної ділянки є напис (мовою оригіналу) «Месторождение песка».

Позивач зазначає, що невідповідність розташування земельної ділянки генеральному плану населеного пункту є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та в затвердженні такого проекту.

Вказує, що Управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради, яке надало висновок, яким погоджено проект землеустрою, також порушило вимоги діючого законодавства, оскільки не звернуло жодної уваги на те, що місце розташування вказаної земельної ділянки суперечить генеральному плану населеного пункту. Разом з тим, саме Управління мало перевірити відповідність проекту землеустрою містобудівній документації. Вказує, що Біляївська міська рада не мала права надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та затверджувати такий проект, оскільки місце розташування земельної ділянки суперечить генеральному плану м. Біляївка. Отже, протиправне рішення Біляївської міської ради підлягає скасуванню, а результати земельних торгів та договір оренди земельної ділянки мають бути визнані недійсними, що, у свою чергу, є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки.

Позивач зазначає, що прийнятими рішеннями були порушені законні права та інтереси позивача. Так, позивач мав намір здійснювати на вищевказаній ділянці господарську діяльність, яка полягала у добуванні піску. Позивач вів перемовини із контрагентами щодо отримання необхідної для цього техніки та здійснював інші дії, спрямовані на ведення відповідної господарської діяльності. Позивач звертався до Біляївської міської ради для отримання погодження надання надр у користування, однак, відповідач не погодив надання такого дозволу саме у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка планувалася до передачі до закладання багаторічних та інших плодових насаджень ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД».

У відзиві Біляївська міська рада просить відмовити у задоволенні позову, вказує, що суб`єктами права власності на землі комунальної форми власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Зазначає, що Біляївська міська рада прийняла рішення від 24.01.2019 «Про затвердження проекту землеустрою», яким затверджено Біляївській об`єднаній територіальній громаді в особі Біляївської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності загальною площею 36,5719га (кадастровий номер :02:007:1320) за цільовим призначенням А.01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень, яка розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н 2. Вказує, що в межах сформованої ділянки знаходиться нерозроблене родовище піску, згідно з генеральним планом поряд з земельною ділянкою знаходиться піщаний кар`єр, який на даний час не діє. Вказує, що враховуючи вказане, Біляївська міська рада жодним чином не порушила права та інтереси ТОВ «КНОКЕР».

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідач погоджується з доводами позивача щодо того, що розташування земельної ділянки має відповідати вимогам нормативно-правових актів та генеральному плану населеного пункту, а також підтверджує той факт, що на спірній земельній ділянці знаходиться не розроблене родовище піску, а поруч - піщаний кар`єр, який наразі не діє. Водночас, те, що піщаний кар`єр не діє, не значить, що розроблений проект землеустрою не повинен відповідати вимогам цього генерального плану. Генеральний план як частина містобудівної документації розробляється та діє також для планування існуючої та майбутньої забудови. Неврахування містобудівної документації про розроблені та затверджені проектів землеустрою земельної ділянки фактично нівелює значення та завдання містобудівної документації, що в кінцевому результаті призводить до нерівномірної та незапланованої забудови, нецільового використання території населеного пункту та нехтуванням інтересами громади, в інтересах якої приймався генеральний план.

У письмових поясненнях позивач посилається на положення законодавства про генеральний план. Вказує, що позивачем було направлено до ГУ Держгеокадастру в Одеській області скаргу щодо незаконних дій посадових осіб Управління архітектури та містобудування Біляївської міської ради та Біляївської міської ради, які полягали у погодженні та затвердженні проекту землеустрою, який не відповідає вимогам законодавства.

Зазначає, що 28.11.2019 ГУ Держгеокадастр надав копію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20.11.2019, з якого вбачається, що проект землеустрою містить висновок Управління архітектури та містобудування Біляївської міської ради, який не враховує положення ст.ст. 2, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування». Отже, передача земельної ділянки за договором оренди не заснована на генеральному плані населеного пункту, тобто на основному виді містобудівної документації, а тому договір суперечить наведеним нормам. Посилається на наявність охоронюваного законом інтересу, що полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб. Порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття матеріального та/або нематеріального блага. Вказує, що позивач мав реальний проект здійснення на спірній земельній ділянці господарської діяльності, яка полягала у видобуванні піску, з приводу чого неодноразово звертався до різних установ та органів місцевого самоврядування, позивачем виконано великий обсяг робіт та понесено значні затрати задля реалізації проекту, який є необхідним та важливим для територіальної громади м. Біляївки та сусідніх сільських населених пунктів.

Протягом 2019 року було отримано від ТОВ «Дісіжн» звіт про розвідку родовища твердих корисних копалин з Геолого-економічною оцінкою залишкових запасів пісків та піщано-галькових порід, від ТОВ «Науковий центр «Експерт» позивачем отримано звіт з оцінки впливу на довкілля видобування пісків та гравійно-піщаної породи.

22.10.2019 Міністерством енергетики та захисту довкілля України за зверненням позивача надано позитивний висновок з оцінки впливу на довкілля планової діяльності з «Видобування пісків та гравійно-піщаної породи на Південній ділянці Біляївського родовища у Біляївському району Одеської області». Крім того, питання щодо можливості видобування позивачем піску 14.02.2019 було розглянуто на засіданні колегії державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України.

У запереченні на відповідь Біляївська міська рада вказує, що Біляївська міська рада, діючи від імені та в інтересах жителів м. Біляївка, не скористалась правом, наведеним у ст. 123 ЗК України, щодо можливості відмови у затвердженні проекту землеустрою. Крім того, вказує, що відповідно до акту перевірки ГУ Держгеокадастру порушення вимог земельного законодавства при проведенні перевірки не встановлені, висновок видано без урахування ст.ст. 2, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», на даний час висновок не оскаржений.

Крім того, вказує, що право ТОВ «Кнокер» на здійснення господарської діяльності не порушено, оскільки така господарська діяльність суперечить суспільним інтересам мешканців м. Біляївки.

У письмових поясненнях позивач зазначає, що відповідач стверджує, що територія, позначена на генеральному плані як «родовище піску» та «піщаний кар`єр», передбачена як землі перспективного розвитку населеного пункту, проте не надає жодних доказів на підтвердження цього, а саме концепції розвитку насаленого пункту. У запереченні на відповідь відповідач вказує, що відмова у наданні дозволу є правом органу місцевого самоврядування, однак, відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України це підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Зазначає, що норма є імперативною та не надає права уповноваженому органу діяти на власний розсуд. Посилається на те, що погіршення дорожнього покриття, пересування вулицями міста великовантажного транспорту у випадку здійснення позивачем діяльності з видобування піску нічим не підтверджується та ґрунтується на припущеннях.

У письмових поясненнях відповідача вказує, що депутати ради, діючи від імені та в інтересах громади, виразили думку, що на території міста не може бути будь-яких кар`єрів, відповідно, будь-яких рішень щодо користування земельною ділянкою щодо видобування пісків та гравійно-піщаних порід прийнято не буде. Посилається на положення ст.ст.18,19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які передбачають існування детального плану території. На спірній земельній ділянці не передбачена будь-яка забудова території. Враховуючи викладене, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при розробленні проекту землеустрою застосуванню не підлягає, відповідно, як зазначено в акті перевірки ГУ Держгеокадастру, висновок архітектури видано без урахування ст.ст. 2, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», оскільки на вказаній ділянці не передбачена забудова.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЛЕНД ЛТД" жодного разу не з`явилось до судового засідання, явку представника не було забезпечено, відзиву, жодних заяв та клопотань не надходило.

28.11.2019 від Державного реєстратора Кам`янської сільської ради Арцизького р-ну Одеської обл. Тістол Ольги Федорівни надійшло клопотання (вх.№24638/19) про продовження розгляду справи у її відсутність. Справу просила розглянути на розсуд суду.

Щодо підсудності справи суд вказує наступне.

В обґрунтування подання позову до господарського суду Одеської області позивач вказує, що позовні вимоги стосуються захисту його прав та інтересів у сфері господарської діяльності, та з урахуванням суб`єктного складу вказаний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. Посилається на положення ст.ст. 2,4, 20 ГПК України, правову позицію ВП ВС у справі №725/3212/16-ц, ВС у справі №907/283/18.

Біляївською міською радою було подано клопотання про закриття провадження (вх.№22115/19 від 28.10.2019), в обґрунтування якого вказано, що відповідно до положень ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. Водночас, згідно з приписами ст. 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим кодексом. Вказує, що позивач просить суд скасувати рішення, яке підлягає оскарженню в судовому порядку за правилами адміністративного судочинства відповідно до ст.ст. 4, 19 КАС України.

У запереченні на клопотання про закриття провадження представником позивача вказано, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору та яке саме право позивача було порушене. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить.

Зазначає, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських відносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін. Отже, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки стосується права позивача на здійснення господарської діяльності.

У письмових поясненнях по справі Біляївської міської ради зазначено, що позивач просить скасувати рішення Біляївської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою», прийняття якого не було направлено на виникнення, зміну або припинення цивільних прав ТОВ «КНОКЕР», враховуючи це, позовна вимога про скасування рішення ради підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. В позовній заяві містяться позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Щодо вказаного, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення «Про затвердження проекту землеустрою», не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Зазначене відповідає правовій позиції ВП ВС, викладеній у постанові від 15.01.2020 по справі № 821/412/17.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Так, підставою спору позивач зазначає порушення своїх законних прав та інтересів, оскільки на земельній ділянці, щодо якої було затверджено проект землеустрою, а також яку було передано в оренду, він мав намір здійснювати господарську діяльність з видобування піску.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Ч.2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ч.1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Обґрунтування позову порушенням прав позивача на здійснення господарської діяльності обумовлює розгляд даної справи саме у порядку господарського судочинства. При цьому вирішення питання доведеності порушення прав позивача здійснюється при вирішення спору по суті.

Вимоги позивача про визнання недійсними результатів земельних торгів; визнання недійсним договору оренди землі також направлені на захист прав позивача на здійснення власної господарської діяльності, а вимога про скасування рішення державного реєстратора є похідною від основної вимоги про визнання недійсним договору оренди.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження.

Слід зазначити, що позивачем заявлялось клопотання про зупинення провадження до завершення експертизи із питань землеустрою, що здійснюється на замовлення ТОВ «Кнокер».

У судовому засіданні 29.01.2020 клопотання позивача щодо зупинення провадження до завершення експертизи було залишено без задоволення. Так, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1,2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч.ч.4,8 ст. 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Клопотання про зупинення провадження з метою отримання результатів експертизи у справі було заявлено лише 15.01.2020, тоді як ухвалою від 19.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься заява про проведення експертизи із питань землеустрою (штамп вхідної кореспонденції Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 09.01.2020), копія платіжного доручення №28 від 28.01.2020 про оплату за експертизу №1572/20-41, копія супровідного листа до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вхідний штамп від 24.01.2020).

Втім, вказані документи не є доказом проведення експертною установою експертизи у цій справі, оскільки листи самі по собі є кореспонденцією з боку заявника, доказів прийняття експертизи до проведення позивачем не надано, платіжне доручення не містить номеру справи, по якій проводиться експертиза, а копії виставленого експертною установою рахунку позивачем також не було надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Біляївської міської ради №680-35/VII від 30.08.2018 «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, право на які виставляються на земельні торги» (т.1 а.с. 15) було затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності, право на які виставляються на земельні торги окремими лотами, зокрема, земельна ділянка загальною площею 40,0 га для іншого сільськогосподарського призначення КВЦПЗ 01.13 (для закладання багаторічних плодових насаджень та інш.), яка розташована за адресою: вул. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н.

Рішенням Біляївської міської ради №713-37/VII «Про внесення змін до рішення сесії Біляївської міської ради» (т.1 а.с. 16) було внесено зміни у п. 1 рішення сесії Біляївської міської ради №680-35/VII від 30.08.2018 «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, право на які виставляються на земельні торги» та викладено у редакції, в якій затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності право оренди на які виставляються окремими лотами, зокрема, земельна ділянка орієнтовною площею 40,0 га, яка розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н цільове призначення А 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень. Управлінню містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради укласти договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Земагросервіс» щодо підготовки лотів до проведення земельних торгів та проведення торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 20,0 га та 40,0 га.

Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру в Одеській області №1239/165-18 від 05.12.2018 (т.1 а.с.16) згідно звіту про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності станом на 1 січня 2016 року (форми 6-ЗЕМ) земельна ділянка орієнтовною площею 36,5719 га для закладання багаторічних плодових та інших насаджень, розташована в м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н Одеської області, враховується в рядку 96 ф. 6-зем - землі, не надані у власність та постійне користування у межах населених пунктів, в графі 5 ф. 6-зем - рілля.

Рішенням Біляївської міської ради №715-37/VII від 31.10.2018 «Про надання дозволу та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (т.1 а.с. 15) Біляївській міській раді в особі управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га, яка розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н цільове призначення А.01.13. для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень.

Управлінням містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради було надано висновок №108/02-04 від 14.12.2018, відповідно до якого Управління погоджує проект землеустрою (т.1 а.с.22).

Рішенням Біляївської міської ради №793_40/VII від 24.01.2019 було затверджено Біляївській об`єднаній територіальній громаді в особі Біляївської міської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності загальною площею 36,5719 га (кадастровий номер :02:007:1320) за цільовим призначенням А.01.13 - для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень, яка розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н (т.1 а.с. 24).

Копія проекту землеустрою міститься у матеріалах справи (т.1 а.с. 169-235).

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №727-ДК/674/АП/09/01/-19 від 20.11.2019 Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 238-242) зазначено, що при вивченні проекту землеустрою вказаної земельної ділянки встановлено, що в матеріалах проекту є висновок архітектури, який видано без урахування ст.ст. 2,17,21 Закону України «Про основи містобудування». Водночас встановлено, що порушення вимог земельного законодавства при проведенні перевірки не встановлені.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Так, управлінням містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради як уповноваженим органом було видано висновок №108/02-04 від 14.12.2018 про погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основи містобудування» головними напрямами містобудівної діяльності є: планування, забудова та інше використання територій;

розробка і реалізація містобудівної документації та інвестиційних програм розвитку населених пунктів і територій; визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб; здійснення архітектурної діяльності; розміщення будівництва житлово-цивільних, виробничих та інших об`єктів, формування містобудівних ансамблів і ландшафтних комплексів, зон відпочинку та оздоровлення населення; створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктур територій та населених пунктів; створення та ведення містобудівних кадастрів населених пунктів; захист життєвого та природного середовища від шкідливого впливу техногенних і соціально-побутових факторів, небезпечних природних явищ; збереження пам`яток культурної спадщини; розвиток національних і культурних традицій в архітектурі і містобудуванні; забезпечення високих архітектурно-планувальних, функціональних і конструктивних якостей об`єктів містобудування, формування і реконструкція містобудівних ансамблів, кварталів, районів і ландшафтних комплексів, зон відпочинку та природних лікувальних ресурсів; розробка правових актів, державних стандартів, норм і правил, пов`язаних з містобудуванням; контроль за дотриманням містобудівного законодавства; підготовка кадрів для містобудування, підвищення їх кваліфікації; ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, за переліком видів робіт та в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 17 цього Закону містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій.

Містобудівна документація є основою для: вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення; підготовки обґрунтованих пропозицій щодо встановлення та зміни меж населених пунктів; підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Розробка містобудівної документації здійснюється проектними організаціями, іншими юридичними особами, які мають ліцензії на виконання відповідних робіт, що видаються в порядку, встановленому законодавством.

Види, склад, порядок розробки та затвердження містобудівної документації визначаються законодавством. Порядок проведення експертизи містобудівної документації визначається Кабінетом Міністрів України.

Зміни до містобудівної документації вносяться рішенням органу, який затвердив містобудівну документацію, за поданням відповідного спеціально уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Землі, визначені для перспективного розвитку населених пунктів, спорудження конкретних об`єктів, до часу їх вилучення (викупу) і надання для містобудівних потреб використовуються власниками землі, землекористувачами відповідно до земельного законодавства.

Територіальні громади в особі сільських, селищних, міських рад користуються переважним правом викупу земель, будинків і споруд для містобудівних потреб, визначених містобудівною документацією для громадських потреб.

Визначення територій для містобудівних потреб здійснюються за погодженням уповноважених органів з питань містобудування та архітектури.

У письмових поясненнях відповідач посилається на положення ст.ст.18,19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які передбачають існування детального плану території. На спірній земельній ділянці не передбачена будь-яка забудова території. Враховуючи викладене, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при розробленні проекту землеустрою застосуванню не підлягає, відповідно, як зазначено в акті перевірки ГУ Держгеокадастру, висновок архітектури видано без урахування ст.ст. 2, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», оскільки на вказаній ділянці не передбачена забудова.

Зі вказаного вище вбачається, що Актом перевірки №727-ДК/674/АП/09/01/-19 від 20.11.2019 чітко не встановлено невідповідність висновку архітектури генеральному плану м. Біляївка, більше того, зазначено, що порушення вимог земельного законодавства при проведенні перевірки не встановлені.

Відповідно до протоколу проведення земельних торгів за лотом №1648 від 09.09.2019 (т.1 а.с.92-93) переможцем земельних торгів (назва лота: земельна ділянка сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка не надана у власність чи користування, загальною площею 36,5719 га ріллі, що розташована за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, кадастровий номер :02:007:1320, для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання - для закладання багаторічних плодових та інших насаджень) стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН ЛЕНД ЛТД».

На підставі протоколу проведення земельних торгів між Біляївською міською радою та ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» було укладено Договір оренди землі від 09.09.2019 (т.2 а.с.60-67), відповідно до якого в оренду було передано земельну ділянку кадастровий номер :02:007:1320, площею 36,5719 га.

11.10.2019 право оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:007:1320, площею 36,5719 га) за Договором оренди землі строком на 7 років (серія та номер: б/н, виданий 09.09.2019, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН ЛЕНД ЛТД» та Біляївська міська рада Одеської області), - було зареєстровано державним реєстратором Тістол Ольгою Федорівною, Кам`янська сільська рада Арцизького району Одеської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49136208. Зазначене підтверджується інформаційної довідкою №185702642 (т.1 а.с. 94-95).

До матеріалів справи позивачем додано звіт про розвідку родовища твердих корисних копалин (геолого-економічна оцінка залишкових запасів пісків і піщано-галькових порід ділянки Південна Біляївського родовища у Біляївському районі Одеської області) (т.1 а.с. 149-150), відповідно до якого геологічний звіт затверджено та передано на розгляд до Державної комісії України по запасах корисних копалин.

Крім того, на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнокер» ТОВ «НЦ-ЕКСПЕРТ» було виготовлено звіт з оцінки впливу на довкілля «Видобування пісків та гравійно-піщаної породи на Південній ділянці Біляївського родовища в Біляївському районі Одеської області (т.1 а.с. 151-152).

Міністерством енергетики та захисту довкілля України Товариству з обмеженою відповідальністю «Кнокер» 17.10.2019 було видано висновок з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності з «Видобування пісків та гравійно-піщаної породи на південній ділянці Біляївського родовища в Біляївському районі Одеської області» №7-03/12-0/1 (т.1 а.с.153-160).

Відповідно до Протоколу №4685 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 14.02.2019 (Південна ділянка Біляївського родовища пісків і гравійно-піщаних порід) (т.1 а.с.161-168) ТОВ «Кнокер» було рекомендовано, зокрема, внести до тексту звіту, його назви, графічних додатків зміни та доповнення відповідно до рішень цього протоколу та зауважень експертизи; протягом 3 років з часу отримання спеціального дозволу на користування надрами опрацювати та подати на державну експертизу до ДКЗ матеріали детальної геолого-економічної оцінки запасів пісків і гравійно-піщаних порід Південної ділянки Біляївського родовища; до початку робіт з детальної розвідки і видобувних робіт у межах ділянки родовища отримати необхідні погодження та оформити документи, що визначені законодавством; контролювати якість корисної копалини і товарної продукції; проводити маркшейдерський і геологічний супровід під час проведення видобувних робіт; розглянути доцільність узгодження використання геологічної інформації, застосованої для геолого-економічної оцінки Південної ділянки Біляївського родовища в порядку, що визначений Постановою КМУ від 07.11.2018 №939 «Питання розпорядження геологічною інформацією»; виконати радіаційно-гігієнічну оцінку корисної копалини родовища (ділянки) відповідно до вимог ДКВ під час проведення детальної геолого-економічної оцінки порід родовища, проводити постійний радіаційний контроль за відповідністю сировини та продукції з неї вимогам НРБУ-97; довивчити породи розкриву з метою встановлення можливих напрямів їх промислового використання. Вказано, що цей протокол підлягає розгляду й уведенню в дію Державною службою геології та надр України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки (кадастровий номер :02:007:1320) та її подальше передання в оренду безпосередньо порушують права позивача, зокрема, на проведення господарської діяльності, у зв`язку з наступним.

Рішенням Біляївської міської ради №1012-49 від 06.09.2019 (т.2 а.с.39) «Про не погодження надання надр у користування» Біляївська міська рада, вирішила:

1. Не погоджувати надання надр у користування товариству з обмеженою відповідальністю «КНОКЕР» з метою видобування пісків та гравійно-піщаних порід Південної ділянки Біляївського родовища, що знаходиться за 100 метрів на захід від північно-західної околиці м. Біляївка Одеської області.

2. Схвалити з вказаного питання звернення депутатів Біляївської міської ради до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної служби геології та надр України, Одеської області та Біляївської районної рад (Додаток 1 до рішення), а також товариства з обмеженою відповідальністю «КНОКЕР» (Додаток 2 до рішення).

Додатком 1 до вказаного рішення є Звернення депутатів Біляївської міської ради до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної служби геології та надр України, Одеської обласної та Біляївської районної рад (т.2 а.с.40-41), підписане Біляївським міським головою. Відповідно до цього звернення, Біляївська міська рада, враховуючи велику соціальну занепокоєність громади щодо можливості відкриття чергового кар`єру, реагуючи на численні колективні звернення мешканців міста, маючи неодноразовий досвід щодо безстрокового перекриття руху транспорту громадою, у зв`язку з тим, що вантажний транспорт, який перевозить пісок, знищив дорожнє покриття та від його руху тріскаються житлові будинки, звертається з проханням тимчасово обмежити або навіть не надавати відповідні спеціальні дозволи на користування надрами до комплексного вирішення вказаних питань на території міста.

Додатком 2 до рішення є Звернення депутатів Біляївської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «КНОКЕР» (т.2 а.с.42-43), підписане Біляївським міським головою. Відповідно до цього звернення, Біляївська міська рада, враховуючи велику соціальну занепокоєність громади щодо можливості відкриття чергового кар`єру, реагуючи на численні колективні звернення мешканців міста, маючи неодноразовий досвід щодо безстрокового перекриття руху транспорту громадою, у зв`язку з тим, що вантажний транспорт, який перевозить пісок, знищив дорожнє покриття та від його руху тріскаються житлові будинки, вказує, що прийняла рішення про не погодження надання надр у користування.

Крім того, посилається на те, що Південна ділянка Біляївського родовища знаходиться в межах земельної ділянки військового містечка №Біляївка-6 (землі державної власності, кадастровий номер :02:007:1309) та земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:007:1320) щодо якої оголошено земельні торги для передачі її у користування на умовах оренди.

Відповідачем також надано копію звернення громадян-жителів м. Біляївка (75 осіб) до Біляївського міського голови Бухтіярова М.П. та депутата Біляївської міської ради Кравченка О.П. (т.2 а.с.44) (вх.№244/060-08 від 19.09.2019), де зазначено, що жителі занепокоєні розглядом питання про надання надр у користування ТОВ «КНОКЕР», оскільки ділянка знаходиться межах населеного пункту та близько житлових будинків. Зазначено, що видобування копалин призведе до руйнації місцевих доріг, стане причиною конфліктних ситуацій. У зверненні вказано, що 20.09.2019 планується громадське обговорення звіту оцінки впливу на довкілля.

У відповідь на вказане звернення 11.10.2019 за вих.№07-16/1092 (т.2 а.с. 45) Біляївським міським головою зазначено, що колективне звернення було розглянуто, 20.09.2019 під час проведення громадського обговорення висловлено категоричну позицію мешканців міста, депутатського корпусу, апарату виконавчого комітету міської ради та додано копії відповідних документів щодо непогодження діяльності ТОВ «КНОКЕР» з видобування корисних копалин.

В обґрунтування рішення №1012-49 від 06.09.2019 Біляївська міська рада посилається на ст.ст. 13, 140 Конституції України, п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 10 Кодексу України про надра, п.9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, звернення Державної служби геології та надр України від 14.08.2019 №16701/01/12-19 та враховуючи пропозиції постійної комісії з питань екології, земельних відносин, раціонального використання земельних і природних ресурсів, що відповідно до наданих документів Південна ділянка Біляївського родовища знаходиться в межах земельної ділянки військового містечка №Біляївка-6 (землі державної власності, кадастровий номер :02:007:1309) та земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:007:1320) щодо якої оголошено земельні торги для передачі її у користування на умовах оренди.

Так, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження Рішення Біляївської міської ради №1012-49 від 06.09.2019 «Про не погодження надання надр у користування».

Більше того, суд зазначає, що матеріали справи не містять самої заяви та документів, поданих ТОВ «КНОКЕР» з метою отримання дозволу на користування надрами.

Згідно з п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1, у паперовій та електронній формі. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва ділянки надр, її місцезнаходження відповідно до адміністративно-територіального устрою України (область, район, населений пункт, прив`язка на місцевості), географічні координати ділянки надр, вид корисних копалин, вид користування надрами, строк дії дозволу, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Відповідно до п.9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок) надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції та у межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, погоджується з:

Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення.

Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту.

Перелік органів місцевого самоврядування та відповідних місцевих держадміністрацій, визначених у статті 21 Кодексу України про надра, яким направляється на погодження надання у користування відповідної ділянки надр, визначається органом з питань надання дозволу відповідно до географічних координат ділянки надр, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів, зазначених у додатку 1.

Дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються органом з питань надання дозволу без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, відповідно до географічних координат ділянки надр, зазначених у заяві про отримання дозволу, і документів, зазначених у додатку 1, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Для здійснення погодження орган з питань надання дозволу, не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

Так, додаток 1 до вказаного Порядку встановлює конкретний перелік документів, який, зокрема, встановлює наступні документи, що підлягають поданню для видобування корисних копалин:

-копія паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця (фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті, замість зазначеного реєстраційного номера подають копію паспорта із серією, номером та відміткою)

-пояснювальна записка з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства;

-копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі

-каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі, а для видобування підземних вод - каталог географічних координат водозабірних споруд

-оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000)

-ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для підземних вод - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами

-план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр, а для підземних вод з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів

-характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками

До перелічених документів додаються:

-завірені заявником копії результатів оцінки впливу на довкілля (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля"

-для підприємств, які розпочинають розробку родовища, - програма робіт із введення родовища в експлуатацію із зазначенням окремих етапів та строку їх проведення, джерел фінансування до досягнення підприємством проектної потужності

Відповідно до абз.8 п.9 Порядку за результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, чи ним взагалі подавався повний комплект документів, направлених на отримання дозволу та, відповідно, погодження надання дозволу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що громадське обговорення звіту оцінки впливу на довкілля, результати якого мали бути додані до поданих документів, відповідно до порядку, мало відбутися 20.09.2019 (згідно зі зверненням - т.2 а.с. 44). У той же час, рішення про непогодження було винесено раніше - 06.02.2019, що дає підстави вважати про відсутність, якнайменш, результатів такого обговорення у поданих заявником матеріалах.

Більше того, зазначене попереднє погодження відповідною радою питання про надання земельної ділянки для потреб, пов`язаних із користуванням надрами не можна розглядати як намір передачі земельної ділянки у користування, а лише як погодження можливості використання земельної ділянки для визначених потреб.

Відповідно до п.8 Порядку рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається органом з питань надання дозволу відповідно до даних, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів, зазначених у додатку 1, протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінекоенерго, передбачених пунктом 25 цього Порядку. Інформація про предмет зазначеного рішення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.

Тобто, навіть у випадку надання погодження місцевою радою, заявник може не отримати рішення про надання дозволу на користування надрами.

Більше того, суд звертає увагу не те, що позивачеві було повідомлено про те, що відповідно до наданих документів Південна ділянка Біляївського родовища знаходиться в межах земельної ділянки військового містечка №Біляївка-6 (землі державної власності, кадастровий номер :02:007:1309) та земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:007:1320) щодо якої оголошено земельні торги для передачі її у користування на умовах оренди.

Отже, за наявності чинного рішення про не погодження надання надр у користування, навіть відсутність якого, у свою чергу, не може гарантувати позивачеві отримання дозволу на користування надрами, позивач просить скасувати рішення Біляївської міської ради про затвердження проекту землеустрою №793-40/VII від 24.01.2019.

Водночас, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 4 Кодексу України «Про надра» надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовиша» природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Вказане свідчить про те, що надра, які існують, можуть не використовуватися як у даний конкретний період, так і взагалі. Саме з метою виявлення доцільності (економічної, соціальної тощо) використання надр існує процедура попереднього погодження надання надр у користування відповідними органами, які здійснюють право власності від імені Українського народу.

Статтею 10 Кодексу України «Про надра» визначено, що до відання сільських, селищних, міських та районних рад на їх території у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами, належить, зокрема, погодження надання надр у користування з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин місцевого значення.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з статтею 10 вказаного Закону України сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

При цьому відповідно до ст. 19 цього Кодексу надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що погодження або непогодження надання надр у користування входить до виключної компетенції Українського народу, який здійснює право власності, зокрема, через органи місцевого самоврядування. Крім того, отриманню спеціального дозволу на користування надрами передує визначена законодавством процедура погодження надання такого дозволу, дотримання якої усіма суб`єктами таких правовідносин є обов`язковим (зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові ВС від 26.11.2019 по справі № 803/2193/15).

При цьому, судом не встановлено безпосереднього зв`язку між затвердженням проекту землеустрою та подальшим переданням земельної ділянки в оренду ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД», та порушенням права позивача на здійснення господарської діяльності з видобування корисних копалин.

Так, позивачем, як вже встановлено судом, не отримано відповідного дозволу на користування надрами. Матеріали справи не містять доказів наявності у позивача будь-якого речового права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:007:1320).

Наявність гіпотетичного інтересу на розробку родовища корисних копалин за умови відсутності відповідного дозволу на користування надрами не свідчить про порушення відповідачами будь-яких прав позивача.

Посилання позивача на те, що він вів перемовини із контрагентами щодо отримання необхідної техніки та здійснював інші дії, спрямовані на ведення відповідної господарської діяльності, не доведені відповідними доказами.

При цьому посилання позивача на невідповідність проекту землеустрою генеральному плану міста Біляївка не підтверджуються матеріалами справи.

Так, у матеріалах справи міститься роздруківка генерального плану м. Біляївка (т.1 а.с.60).

Крім того, на веб-порталі Біляївської районної державної адміністрації за посиланням:http://bilyaivka-rda.odessa.gov.ua/files/bilyaivka-rda/news/02_02_16/belyaevka.jpg

також міститься генеральний план м. Біляївка.

Із наданої роздруківки та схеми, яка міститься на веб-порталі, при візуальному огляді вбачається, що земельна ділянка, яка була передана в оренду, знаходиться в межах частини міста Біляївка, де на плані позначено (мовою оригіналу) «месторождение песка». Межі вказаних родовищ піску чітко на генеральному плані не позначені.

При цьому позначення « 60» (мовою оригіналу) «песчаный карьер» знаходиться у межах правої частини зазначеного родовища та не може беззаперечно свідчити про те, що при розробці та затвердженні генерального плану міста було передбачено функціонування піщаного кар`єру на всій території родовища піску.

Як вже було зазначено вище, надра можуть бути такими, що не залучені у господарський обіг, і бути невикористовуваними у даний період часу.

При цьому, при візуальному огляді генерального плану та відповідного проекту землеустрою, судом встановлено, що земельна ділянка, щодо якої прийнято оскаржуване рішення, та яка є предметом договору оренди, знаходиться у межах родовища піску, проте позивачем не надано доказів того, що така земельна ділянка знаходиться у межах позначення піщаного кар`єру на генеральному плані міста.

З урахуванням цього, доводи сторони щодо невідповідності проекту землеустрою генеральному плану м. Біляївка відхиляються судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, як судом було встановлено вище, у матеріалах справи наявне Звернення депутатів Біляївської міської ради до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної служби геології та надр України, Одеської обласної та Біляївської районної рад (т.2 а.с.40-41), відповідно до якого рада звертається з проханням тимчасово обмежити або навіть не надавати відповідні спеціальні дозволи на користування надрами до комплексного вирішення вказаних питань на території міста. Також у матеріалах справи міститься Звернення депутатів Біляївської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «КНОКЕР» (т.2 а.с.42-43), відповідно до якого рада вказує, що прийняла рішення про не погодження надання надр у користування.

Більше того, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявне звернення громадян-жителів м. Біляївка (75 осіб) до Біляївського міського голови Бухтіярова М.П. та депутата Біляївської міської ради Кравченка О.П. (т.2 а.с.44) (вх.№244/060-08 від 19.09.2019), де зазначено, що жителі занепокоєні розглядом питання про надання надр у користування ТОВ «КНОКЕР».

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що наявність родовища, позначеного на генеральному плані міста, не може позбавляти Біляївську міську раду права на розпорядження землею комунальної власності у межах власних повноважень та в інтересах територіальної громади.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст. 122 ЗК України).

Ч.1 ст. 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Ч.1 ст. 127 ЗК України встановлено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Біляївської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою» №793-40/VII від 24.01.2019 та визнання недійсними результатів земельних торгів (аукціон №19844, лот: 38329), а саме право ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» на укладення договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 36,5719 га, кадастровий номер 02:007:1320, яке було оформлено протоколом 3/1648 від 09.09.2019 про проведення земельних торгів за лотом №1648.

Відсутність підстав для задоволення вищезазначених позовних вимог свідчить про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди землі б/н від 09.09.2019, укладеного між ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» та Біляївською міською радою Одеської області та скасування рішення державного реєстратора як похідної вимоги.

Так, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивачем не доведено наявності будь-якої з перелічених підстав для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачами його прав, зокрема, у контексті посилання на наявність охоронюваного законом інтересу, оскільки оскаржуваним рішенням Біляївської міської ради, а також договором оренди та його державною реєстрацією не було створено об`єктивних перешкод на шляху до здобуття матеріального та/або нематеріального блага позивачем.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, ст.ст. 4, 10, 19 Кодексу України про надра, ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 2, 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 83, 122, 123, 124, 127, 134 ЗК України, ст.ст. 179, 291 ГК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 145, 232, 233, 236, 238, 240, 241, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнокер" (вул. Канатна, буд. 85, м. Одеса, 65012, ) до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області (пр-т Незалежності, 9, м. Біляївка, Одеська область, 67600, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ЛЕНД ЛТД" (67841, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Барабой, вул. Соборності, буд. 100, ), Державного реєстратора Кам`янської сільської ради Арцизського р-ну Одеської обл., Тістол Ольги Федорівни (68441, Одеська обл., Арцизський р-н, с. Камянське, вул. Миру, буд 3) про скасування рішення Біляївської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою» №793-40/VII від 24.01.2019; визнання недійсними результатів земельних торгів (аукціон №19844, лот: 38329), а саме право ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» на укладення договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 36,5719 га, кадастровий номер 02:007:1320, яке було оформлено протоколом 3/1648 від 09.09.2019 про проведення земельних торгів за лотом №1648; визнання недійсним договору оренди землі б/н від 09.09.2019, укладеного між ТОВ «ГНІР ЛЕНД ЛТД» та Біляївською міською радою Одеської області; скасування рішення державного реєстратора Тістол Ольги Федорівни про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 49136208 від 11.10.2019, яким за ТОВ «ГРІН ЛЕНД ЛТД» було зареєстровано право оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Біляївка, вул. Зелений Хутір, б/н, загальною площею 36,5719 га, кадастровий номер 02:007:1320, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 30.01.2020. Повний текст рішення складений та підписаний 10 лютого 2020 р.

Суддя Р.В. Волков