ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4017/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ "Індустріальні технології", м.Харків,
про стягнення 22496,70 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя, 05.12.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ "Індустріальні технології", м.Харків, про стягнення 22496,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, несвоєчасно виконав обов`язок щодо поставки товару за умовами Договору № 857 від 16.11.2017, що є підставою для нарахування штрафних санкцій згідно п. 10.3 Договору та ч. 1 ст. 216 ГК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/4017/19; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 10.01.2020, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що товар потрапив під експортний контроль РФ та, у зв`язку з новорічними і різдвяними святами, був завезений на територію України із затримкою. Остаточний розрахунок з боку АТ "ЗФЗ" був проведений 31.01.2019, після чого 01.02.2019 була виконана поставка товару автоперевізником "Нова пошта" на адресу позивача. Отже, відповідач зазначив, що порушення строків поставки сталося за відсутності його вини та ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання.

10.01.2020 до канцелярії господарського суду надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ "Індустріальні технології" до Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про стягнення 17402,77грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.01.2020 зустрічний позов було повернуто позивачу у зв`язку з непов`язаністю даного позову з первісним позовом та недоцільністю їх спільного розгляду.

17.01.2020 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за відсутністю його представника.

У судове засідання, яке відбулося 04.02.2020, представники позивача та відповідача не з`явились; про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать підписи їх представників на повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.11.2017 між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", (позивач, новою назвою якого є Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПКФ "Індустріальні технології" (відповідач) було укладено Договір поставки № 857, згідно з п. 1.1 якого відповідач, як постачальник, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а позивач, як покупець, прийняти та оплатити продукцію (далі по тексту - товар), в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до укладеної між сторонами Додаткової угоди № 5 від 11.07.2018 до Договору поставки № 857, відповідач (постачальник) зобов`язався передати позивачу (покупцю) на умовах поставки DDP ІНКОТЕРМС 2010 (склад покупця, вул. Діагональна, 11, м. Запоріжжя) товар, а саме: блок живлення і сигналізації БПС-21М-8ВЦ ІБЯЛ. 411111.042-11 у кількості 1 штука, вартістю 76 260,00 грн з ПДВ (20%) (п. 1 додаткової угоди), із строком поставки - 90 календарних днів з дати здійснення покупцем першої частини попередньої оплати вартості товару в 50% (п. 5 додаткової угоди), що складає 38 130,00 грн з ПДВ (20%).

Як свідчать матеріали справи, попередню оплату в розмірі 50% вартості товару (пп. 3.1 п. 3 "Умови оплати", п. 5 додаткової угоди № 5) було виконано 24.09.2018 на підставі рахунку-фактури № ІТ-1098-09 від 10.09.2018, виписаного відповідачем, а саме перераховано на рахунок відповідача 38130,00 грн з ПДВ (20%), що підтверджується платіжним дорученням від 24.09.2018 № 322903.

Таким чином, відповідач мав здійснити поставку товару у період з 25.09.2018 по 23.12.2019. Але, з урахуванням того, що календарний день 23.12.2018 припадав на неділю, а 24.12.2018 та 25.12.2018 були вихідним та святковим днями, належний період поставки товару за додатковою угодою № 5 слід вважати з 25.09.2018 по 26.12.2018 (90 робочих днів) із граничним терміном поставки - 26.12.2018.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач своє зобов`язання за цією угодою виконав неналежним чином, а саме товар за додатковою угодою № 5 до Договору поставки був відвантажений відповідачем позивачу 01.02.2019, що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною ТОВ "ПКФ "Індустріальні технології" від 01.02.2019 за № ІТ-00802;

- експрес-накладною № 1800 , виписаною ТОВ "Нова пошта" 01.02.2019.

Товар був отриманий позивачем 04.02.2019, що підтверджується експрес-накладною № 1800 , виписаною ТОВ "Нова пошта" 01.02.2019.

Отже, з огляду на тлумачення терміну поставки DDP ІНКОТЕРМС 2010 (до обов`язку постачальника входить надання отримувачу вантажу, який готовий до розвантаження в обумовлених умовами контракту місці та часу), час прострочення поставки товару за додатковою угодою № 5 склав 39 календарних днів (період прострочення: з 27.12.2018 по 03.02.2019).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 10.3 розділу 10 "Відповідальність сторін" Договору поставки визначено, що у разі порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожний день прострочення; у разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару:

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 14870,70 грн штрафу в розмірі 0,5% від суми непоставленого товару за період прострочення з 27.12.2018 по 03.02.2019, а також 7626,00 грн штрафу в розмірі 10% від суми непоставленого товару законними та обґрунтованими.

При цьому, суд не приймає доводів відповідача щодо відсутності його вини у порушенні строків поставки, з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, серед загальних засад цивільного законодавства, встановлено свободу договору.

При цьому, частиною 1 статті 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому, ст. 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Уклавши договір, сторони погодилися з передбаченими в ньому умовами щодо відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, і кожна зі сторін цього договору беззаперечно взяла на себе певні обов`язки, які відображені в його умовах.

Крім того, відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

За змістом цих правових норм, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду (Постанова ВС від 06.03.2019 по справі № 905/1851/17).

Таким чином, загальний розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, становить 22496,70 грн, у тому числі: 14870,70 грн штрафу в розмірі 0,5% від суми непоставленого товару за період прострочення з 27.12.2018 по 03.02.2019, а також 7626,00 грн штрафу в розмірі 10% від суми непоставленого товару.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ "Індустріальна технології" (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 24, корпус Б-3, офіс ІІІ 3.17; ) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11; ) - штраф у загальному розмірі 22496,70 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "06" лютого 2020 р.

Суддя Н.М. Кухар