РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2020Справа № 910/17033/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" (пр.Академіка Глушка, 11-И, м.Одеса, 65113, код ЄДРПОУ 16)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" (вул.Ломоносова, буд.75 А, оф. 129, м.Київ, 03189, )

про стягнення 470 209,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" про стягнення 470 209,71 грн, з яких 409 870,69 грн сума основного боргу, 4 851,07 грн 3% річних, 2 025,09 грн інфляційних, 53 462,86 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання робіт та поставку матеріалів №07/19-Ц від 04.03.2019 щодо оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 04.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 04.12.2019 отримана позивачем 13.12.2019, відповідачем 09.12.2019, про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" (далі - покупець, відповідач), був укладений Договір №07/19-9 на виконання робіт та поставку матеріалів (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання з виконання робіт з організації каналів оптоволоконного зв`язку від підстанції «Кутузова» м. Ізмаїл до будівлі «ІЕМ» м.Ізмаїл та поставку монтажних матеріалів (далі - матеріали) згідно Специфікації (Додаток 1), а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити матеріали, а також прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 5 Додатку №1 до Договору, оплата за матеріали здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача в розмірі 100% вартості матеріалів, зазначеної в п. 4 Додатку № 1 до Договору і склала 24 591,73 грн з ПДВ.

Згідно з п. 7.1 Додатку № 1 до Договору, відповідачем здійснюється попередня оплата за виконання робіт у розмірі 10% їх вартості шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача і склала 45 541,19 грн з ПДВ.

Остаточний розрахунок у розмірі 90% від вартості виконаних робіт, що складає 409 870,69 грн здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту підписання актів приймання-передавання виконаних робіт (п. 7.2 Додатку № 1 до Договору).

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за порушення покупцем строків оплати, встановлених у відповідних Специфікаціях, покупець, на письмову вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити останньому за кожен день прострочення виконання зобов`язання по оплаті, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені.

Як вбачається з матеріалів справи, кошти за 100% вартості матеріалів були перераховані відповідачем позивачу на його рахунок платіжним банківським документом №1523 від 07.03.2019 згідно рахунку №23 від 04.03.2019, а платіжним банківським документом №1701 від 03.05.2019 було сплачено відповідачем аванс позивачу за монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно рахунку №22 від 04.03.2019 в розмірі 45 541,19 грн з ПДВ.

На виконання умов Договору, позивач надав відповідачеві рахунки-фактури №22 від 04.03.2019 та №23 від 04.03.2019, в відповідач в свою чергу здійснив попередню оплату товару в розмірі 24 591,73 грн та аванс за монтажні роботи в розмірі 45 541,19 грн, після чого сторони підписали акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.06.2019 №44, який підписаний без зауважень та заперечень.

Згідно із вищезазначеним актом приймання-передачі від 30.06.2019, за ствердженням позивача, заборгованість відповідача по Договору складає 409 870,69 грн з ПДВ, саме за виконані роботи з монтажу та пусконалагоджування.

Відповідно до частин першої статті 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов зазначеного Договору, позивач виконав його умови і здійснив поставку матеріалів відповідачеві та виконав роботи з монтажу, що підтверджується актом приймання-передачі №44 від 30.06.2019.

Згідно специфікації до Договору (п.7.2), остаточні розрахунки в розмірі 409 870,69 грн повинні здійснюватися протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі, тобто до 05.07.2019 включно.

Спір у справі виник з неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а саме з розрахунку отриманих виконаних робіт позивачем, у зв`язку з чим у нього утворила заборгованість в розмірі 409 870,69 грн.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлені договором матеріали належної якості та кількості та виконання монтажних робіт, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначені матеріали та виконані роботи з монтажу та оплатити встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

Доказів оплати за отримані відповідачем виконані монтажні роботи позивачем в розмірі 409 870,69 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене та доданих до матеріалів справи позивачем належно засвідчених специфікацію, акт приймання-передачі, виписку по рахунку, суд дійшов висновку щодо задоволення позовний вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 409 870,69 грн грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4 851,07 грн 3% річних, 2 025,09 грн інфляційних, 53 462,86 грн пені.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню на користь позивача коштів в якості оплати за отримані виконані роботи позивачем з монтажу не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за порушення покупцем строків оплати, встановлених у відповідних Специфікаціях, покупець, на письмову вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити останньому за кожен день прострочення виконання зобов`язання по оплаті, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені.

Положеннями статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до статті 3 Закону розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені з урахуванням визначеного позивачем періоду її нарахування з 06.07.2019 по 26.11.2019, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 53 462,86 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем суми 3% річних та інфляційного збільшення, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% річних розмірі 4 851,07 грн та інфляційних в розмірі 2 025,09 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову, стверджувань позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" (вул.Ломоносова, буд.75 А, оф. 129, м.Київ, 03189, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" (пр.Академіка Глушка, 11-И, м.Одеса, 65113, код ЄДРПОУ 16) суму основного боргу в розмірі 409 870 (чотириста дев`ять тисяч вісімсот сімдесят) грн 69, 3% річних в розмірі 4 851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одну) грн 07 коп, суму інфляційних в розмірі 53 462 (п`ятдесят три тисячі чотириста шістдесят дві) грн 86 коп та судовий збір в розмірі 7 053 (сім тисяч п`ятдесят три) грн 15 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04.02.2020

Суддя Н.І. Ягічева