ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5948/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріанд", м. Дніпро

про розірвання договору про постачання електричної енергії № 1429 від 20.11.2008

Представники:

від позивача: Локотков Б.О., представник за довіреністю адвокат

від відповідача: Балаян А.Г. представник за довіреністю адвокат

від відповідача Місік О.С. директор

від третьої особи Балакін Є.В представник на підставі ордеру

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" (далі - відповідач) про розірвання договору про постачання електричної енергії № 1429 від 20.11.2008.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

Між ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО», правонаступником якого є АТ «ДТЕК "ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро І К-2006/2» укладено Договір про постачання електричної енергії №1429 від 20.11.08.

Договір укладено на строк до 31 грудня 2009 і вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору, жодної з сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Взаємовідносини, які виникли в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальником електричної енергії та споживачем (на роздрібному ринку електричної енергії) на момент укладення договору регулювалися Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі - Правила, ПКЕЕ).

Відповідно до п. 5.4 ПКЕЕ, для укладення договору про постачання електричної енергії заявник має надати, зокрема, копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення) та/або земельну ділянку споживача (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору).

Для укладення договору про постачання електричної енергії ТОВ «Дніпро ІК-2006/2» надано копію договору оренди землі від 10 липня 2007, укладеного між Ювілейною селищною радою та ТОВ «Дніпро ІК-2006/2». Пунктом 8 вказаного договору встановлено, що договір укладено на 20 років.

06.09.17 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріанд» звернулося до позивача з заявою про укладення договору про постачання електричної енергії на об`єкт, за адресою: АДРЕСА_1., який розташований на цій самій земельній ділянці.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Аріанд» позивачу надано документи, які підтверджують право власності на нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» мотивовані істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору про постачання електричної енергії № 1429 від 20.11.08, яка полягає у втраті (відсутності) відповідачем права користування (власності) на об`єкти нерухомого майна, наявність якого є обов`язковою відповідно до п. 2.1.7 Правил роздрібного ринку для укладення договору про постачання електричної енергії.

Відновлення його порушеного права підлягає захисту також на підставі п. 7 ст. 16 ЦК України щодо припинення правовідношення з відповідачем, а саме постачання електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО І К-2006/2» за адресою: АДРЕСА_1, що здійснювалось на підставі договору про постачання електричної енергії №1429 від 20.11.2008 року, оскільки дане товариство фактично припинило здійснення господарської діяльності внаслідок відсутності у нього будь-яких прав, пов`язаних з управлінням або користування нежитловими (складськими ) приміщеннями, які знаходяться за вказаною адресою. Отже, як наслідок, вищевказане товариство фактично не використовує електричну енергію як споживач за даною адресою, оскільки дане право перейшло до набувача права на нерухоме майно ТОВ «Аріанд».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріанд". Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.01.2019.

22.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову, посилаючись на наступне.

07 березня 2007 року, директор Відповідача ОСОБА_2 за власні грошові кошти в розмірі 49 (Сорок дев`ять тисяч) грн. 00 коп., придбав у ПП «Континент» трансформатор типу Ф ТМ-400/10/0,4 заводський номер 419648 (далі - Трансформатор), який використовується для забезпечення живлення електроенергією холодильного й іншого обладнання Відповідача.

10 липні 2007 року між Відповідачем та Ювілейною селищною радою на підставі рішення Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області VI сесії V скликання № 317-6/V від 06 березня 2007 року «Про надання згоди на затвердження містобудівного обґрунтування до містобудівної документації» був укладений строком на 20 (Двадцять) років договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0061, площею 1,6107 га, державна реєстрація якого відбулася 10 липня 2007 року за № 20 (далі - Земельна ділянка) для будівництво овочесховищ.

01 липня 2008 року між Позивачем і Відповідачем укладений договір № 1783/08 про приєднання до електричних мереж (далі - Договір № 1783), за яким Позивач приєднує до своїх електромереж електроустаткування Відповідача потужністю 60 кВт (за адресою: АДРЕСА_1).

20 листопада 2008 року між Позивачем і Відповідачем укладений договір № 1429, предметом якого є продаж Позивачем Відповідачу електроенергії для забезпечення потреб електроустановок Позивача з приєднаною потужністю 60 кВт, при цьому, точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між Позивачем і Відповідачем» та «Загальна схема електропостачання».Як вбачається зі змісту «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», що є додатком договору № 1429, Трансформатор віднесений до балансової належності Відповідача.

01 жовтня 2009 року за договором поставки № 01/10 (далі - Договір № 01/10), укладеного між Відповідачем і ТОВ «Екотех», Відповідачем було придбано холодильне обладнання (далі - Обладнання), що складає:

1) компресорно-конденсаторний агрегат GLE V15 71Y Frascold (Італія) з конденсатором C 25 у кількості 2 (Двох) штук;

2) повітроохолоджувач SC 18-10208 E Siarco (Італія) у кількості 2 (Двох) штук;

3) комплект автоматики холодильної у кількості 2 (Двох) штук;

4) шафа управління холодильною системою у кількості 1 (Однієї) штуки.

03 жовтня 2011 року за договором поставки № 228/2011 (далі - Договір № 228/2011), що укладений ТОВ НВП «Промтепломаш Плюс» з ОСОБА_1 , останній придбав у власність холодильне обладнання (далі - Холодильне обладнання), що складає:

1) компресорно-конденсаторна станція GLE 30126Yх3 у кількості 1 (Одна) штука;

2) комплект повітроохолоджувачів Siarco (п`ять штук) у кількості 1 (Один) комплект;

3) комплект агрегат холодильний Frascold (одна штука) у кількості 1 (Один) комплект;

4) комплект агрегат холодильний Frascold S 30126 Y (одна штука) у кількості 1 (Один) комплект;

5) комплект агрегат холодильний Frascold F 4 24Y у кількості 2 (Два) комплекти.

Зазначене Обладнання і Холодильне обладнання було придбане для використання в складських приміщеннях Відповідача, що розташовані по АДРЕСА_1.

30 жовтня 2012 року Позивач, листом № 13310/1010 «Про погодження проекту» повідомив Відповідача про погодження робочого проекту № 1210005 щодо збільшення потужності з 60 кВт до 138 кВт в частині організації розрахункового обліку електроенергії для складських приміщень Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Об`єкт).

28 вересня 2015 року Позивач і Відповідач уклали договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 1429 А (далі - Договір № 1429 А), за предметом якого, відповідно умов пункту 1.1 цього договору є зобов`язання Відповідача забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Позивача, або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Позивач, в межах величин, дозволених постачальником електричної енергії до використання.

06 березня 2017 року між Позивачем і Відповідачем укладена додаткова угода № 5 до договору № 1429 (далі - Додаткова угода № 5), пунктом 1 якої, встановлено розділ 1 договору № 1429 «Предмет договору», викласти в наступній редакції: «Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 372 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору».

04 серпня 2017 року між Позивачем і Відповідачем укладений договір про приєднання до електричних мереж № (далі - Договір № ), відповідно умов якого, до електромереж Позивача приєднуються розташовані по АДРЕСА_1, складські приміщення Відповідача. Технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, видані 04 серпня 2017 року та є додатком до Договору № (далі - Технічні умови). З додатку № 1 до Технічних умов вбачається, що розрахунковий облік електроенергії електроустановок складських приміщень Відповідача за адресою: АДРЕСА_1, встановлено на вводі належного Відповідачу Трансформатора.

Починаючи з вересня 2017 року Відповідач неодноразово письмово повідомляв Позивача про чуже незаконне заволодіння його майном (Будівлями й Обладнанням), для забезпечення потреб чого й був укладений договір № 1429.

Також, заперечуючи проти позовних вимог, Відповідач наголошує, що, вищенаведеними обставинами укладення і виконання Договору № 1429; обставинами набуття права власності на Будівлі, в контексті змісту приписів пунктів 3.2.2, 4.27 ПРРЕЕ, змісту правової позиції Верховного Суду щодо застосування пункту 6.18 ПКЕЕ, в постанові від 08 травня 2018 року по справі № 757/45133/15-ц, змісту роз`яснень Вищого господарського суду України про застосування приписів статей 651, 652 ЦК України, спростовуються наведені в Позові доводи Позивача про наявність законних підстав для розірвання Договору № 1429.

23.01.2019 у судове засідання з`явились усі повноважні представники сторін, які усно клопотали про відкладення слухання справи та надання часу на ознайомлення з матеріалами справи для підготування відповідних процесуальних документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 відкладено підготовче судове засідання на 11.02.2019.

30.01.2019 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення по справі.

Короткий зміст пояснень третьої особи та узагальнення їх доводів.

Третя особа зазначає, що позовні вимоги позивача щодо розірвання договору з попереднім користувачем підтверджується нормативними положеннями чинного законодавства.

Так, третя особа зазначає, що остання як фактичний власник та користувач нерухомого майна уклала із постачальником електричної енергії договір про постачання електричної енергії №2114 від 27.02.2018 та договір про спільне використання технологічних електричних мереж №2114А від 27.02.2018. У зв`язку з чим, ТОВ «Аріанд» здійснює споживання електричної енергії та обслуговування електроустановок за адресою : АДРЕСА_1.

Отже, враховуючи позицію відповідача у справі та аналіз чинного законодавства третя особа вважає, що оскільки у власності позивача знаходиться трансформаторна підстанція (літ.ТП), яка придбана позивачем від 15.08.2017 за договором купівлі-продажу та обладнання, необхідне для здійснення підключення електричної енергії для обслуговування вищевказаних об`єктів нерухомого майна, подальше обслуговування електричних мереж за наявності існування чинного договору про постачання електричної енергії №1429 від 20.11.2018 є неможливим та недоцільним, а тому, третя особа погоджується із доводами позивача про розірвання договору про постачання електричної енергії №1429 від 20.11.2008 укладеного між позивачем та відповідачем.

07.02.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, тотожного змісту з позовною заявою.

11.02.2019 у підготовче судове засідання з`явились представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений у минулому судовому засіданні, заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 відкладено підготовче судове засідання на 27.02.2019.

27.02.2019 у підготовче судове засідання з`явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20.03.2019.

20.03.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.04.2019.

В судове засідання 08.04.2019 з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 904/5948/18 з наступних підстав.

21.12.2018 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області прийнято рішення по справі № 175/3267/17, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" до ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріанд", третя особа - Територіальна громада селища Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні майном про визнання правочину недійсним - задоволено:

1) визнано недійсними договори купівлі - продажу від 15.08.2017 року, які були посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номерами: 807 та 810 та скасувати записи про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "АРІАНД", у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: 21886709 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 807, 21887407 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 810;

2) зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "АРІАНД", , усунути перешкоду Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО ІК-2006/2" () у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005 Дніпропетровська область АДРЕСА_1, шляхом його повернення за наступним переліком:

- нежитлова будівля літ. А-1, з прибудовами літ. Al-I, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а4, а5, пандус літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м., основною площею 1613,6 кв.м, ангари літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральня літ. З площею 3,6 кв.м, сторожка літ. М, ґанок літ.м площею 22,1 кв.м, навіс літ. Н площею 374,4 кв.м, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, навіс літ.О площею 83,8 кв.м, трансформаторна літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І; а також автоматики холодильні у кількості 2 шт. вартістю 8002 грн. кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", повітроохолоджувачі SC18-10208E у кількості 2 шт. вартістю 40485 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", холодильні камери вартістю 113591,14 грн. та знаходиться у складському приміщенні літ. "А-1", холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт. вартістю 50879 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. "А-1", шафа управління холодильною системою вартістю 6536,33 грн. та знаходиться у складському приміщенні літ. "А-1".

Вказане рішення оскаржено в Дніпропетровському апеляційному суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2019 зупинено провадження у справі № 904/5948/18 до розгляду Дніпровським апеляційним судом справи № 175/3267/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро І К-2006/2» до ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріанд», третя особа - Територіальна громада селища Слобожанське в особі Слобожанської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні майном, про визнання правочину недійсним.

11.12.2019 до господарського суду від відповідача надійшла заява про усунення обставин, що викликали зупинення справи, а саме відповідачем долучено копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019 по справі №175/3267/17.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 провадження у справі № 904/5948/18 поновлено з 14.01.2020 та призначено судове засідання на 14.01.2020.

14.01.2020 в судове засідання з`явились представники сторін.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.01.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.01.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2008 року між Позивачем і Відповідачем укладений договір № 1429, предметом якого є продаж Позивачем Відповідачу електроенергії для забезпечення потреб електроустановок Позивача з приєднаною потужністю 60 кВт, при цьому, точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між Позивачем і Відповідачем» та «Загальна схема електропостачання».

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 по справі № 175/3267/17, законність та обґрунтованість якого підтверджена Дніпровським апеляційним судом в постанові від 27 листопада 2019 року, були встановлені, нижченаведені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті:

1) на підставі договору оренди землі від 10.07.2007 року, укладеного між ТОВ «Дніпро І К-2006/2» та Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району та області (зараз Слобожанська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області), земельна ділянка площею 1,6107 га, кадастровий номер::02:003:0061, розташована за адресою: АДРЕСА_1, - перебуває у користуванні позивача ТОВ «Дніпро І К-2006/2». Згідно з п.14 зазначеного договору оренди землі, земельна ділянка передається орендарю для «іншого господарського використання (будівництво овочесховищ)».

2) Позивач (ТОВ «Дніпро І К-2006/2») за власні кошти підприємства, що підтверджується даними фінансових звітів, укладеними договорами на поставку та платіжними документами про придбання будівельних матеріалів та відповідного обладнання, збудував на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці нежитлові приміщення, які відповідно до даних технічного паспорту, складеного 20.04.2017 року, в цілому складаються з: нежитлова будівля літ. А- 1, з прибудовами літ. A l-I, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а4, а5, пандус літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м, основною площею 1613,6 кв.м, ангари літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральня літ. З площею 3,6 кв.м, сторожка літ. М, ґанок літ. м площею 22,1 кв.м, навіс літ. Н площею 374,4 кв.м, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, навіс літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторна літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І.

3) Після закінчення будівництва нежитлових приміщень позивач (ТОВ «Дніпро І К-2006/2») звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області для введення їх в експлуатацію, проте оформити своє право власності на вищезазначене нерухоме майно належним чином не мав можливості, оскільки поки він займався підготовкою необхідних документів для узаконення свого права власності на збудовані нежитлові приміщення, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року за фізичною особою ОСОБА_2 було визнано право власності без прийняття в експлуатацію на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються з: складські приміщення літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, а1-1, А2-1, загальною площею 1841,3 кв.м., навіси літ. А3-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І.

4) 19 травня 2015 року за договором дарування № 717 право власності на зазначене майно було зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4

5) Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року вищезазначене рішення суду (рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року) було скасовано. Апеляційним судом встановлено, що будівництво спірних овочесховищ, які є предметом судового спору, здійснено позивачем(ТОВ «Дніпро І К-2006/2»).

6) Однак, 18 січня 2017 року за Договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Скосарєвою В.В. за реєстровим № 17, фізичною особою ОСОБА_4 відчужив спірне майно фізичної особи ОСОБА_5 .

7) 15 серпня 2017 року ОСОБА_5 уклав два договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номерами:807та 810, згідно з якими продав спірне нерухоме майно - складські приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аріанд». Дані договори було укладено за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяжень, накладених згідно ухвал Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року та Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2017 року.

8) Відповідач - ТОВ «Аріанд» перешкоджає позивачу (ТОВ «Дніпро І К-2006/2»)у користуванні належним йому майном, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, а також і земельною ділянкою.

9) Крім майна, зазначеного в договорах купівлі-продажу, на території орендованої земельної ділянки знаходяться наступні споруди: ангари літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1, загальною площею кожний 290,4 кв.м, які перебувають на балансі позивача(ТОВ «Дніпро І К-2006/2»).Крім того, у спірних складських приміщеннях: літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, а1-1, А2-1, загальною площею 1839,4 кв.м, навіси літ. А3-1, А4-1 знаходиться рухоме майно, що належить позивачу (ТОВ «Дніпро І К-2006/2»)та до якого не мають жодного відношення відповідачі.

10) На балансі позивача (ТОВ «Дніпро І К-2006/2»)перебувають: автоматики холодильні у кількості 2 шт. вартістю 8 002 грн кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», повітроохолоджувачі SC18-10208E у кількості 2 шт. Вартістю 40 485 грн кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», холодильна камера вартістю 113 591,14 грн та знаходиться у складському приміщенні літ. «А-1», холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт. вартістю 50 879 грн. кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», шафа управління холодильною системою вартістю 6 536,33 грн та знаходиться у складському приміщенні літ. «А-1».

11) Трансформаторна підстанція літ. ТП взагалі не є нерухомим майном та є майном, яким постійно користується позивач для здійснення своєї господарської діяльності. Трансформаторна підстанція літ. ТП була придбана позивачем (ТОВ «Дніпро І К-2006/2»)за власні кошти, підключена на підставі відповідного договору про приєднання до електричних мереж № 1783/08 від 01.07.2008 року, укладеного з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго».

12) За договором про постачання електричної енергії № 1429 від 20.11.2008 року з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» саме позивач є споживачем вказаної послуги.

12) Відповідач ТОВ «Аріанд» протиправно перешкоджає доступу позивача (ТОВ «Дніпро І К-2006/2»)до належного йому рухомого та нерухомого майна, в зв`язку з чим позивач просив суд визнати недійсними договори купівлі-продажу від 15.08.2017 року, які були посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номерами: 807 та 810 та скасувати записи про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріанд», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: 21886709 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 807, 21887407 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 810.

13) Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними договори купівлі-продажу від 15.08.2017 року, які були посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номерами: 807 та 810 та скасовано записи про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріанд», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами: 21886709 на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 807, 21887407, на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною за номером: 810.Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріанд», , усунути перешкоду Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «Дніпро І К-2006/2»() у користуванні майном, розташованим за адресою: 52005 Дніпропетровська область АДРЕСА_1, шляхом його повернення за наступним переліком: нежитлова будівля літ. А-1, з прибудовами літ. A1-1, А2-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, сходи літ. а2, а4, а5, пандус літ. а3, загальною площею 1903,0 кв.м., основною площею 1613,6 кв.м, ангари літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-1 загальною площею кожного 290,4 кв.м, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1 площею 7,1 кв.м, вбиральня літ. З площею 3,6 кв.м, сторожка літ. М, ґанок літ. м площею 22,1 кв.м, навіс літ. Н площею 374,4 кв.м, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, навіс літ. О площею 83,8 кв.м, трансформаторна літ. ТП площею 1,0 кв.м, споруди № 1-10, замощення І; а також автоматики холодильні у кількості 2 шт. вартістю 8 002 грн кожна, які знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», повітроохолоджувачі SC18-10208E у кількості 2 шт. вартістю 40 485 грн кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», холодильні камери вартістю 113 591,14 грн та знаходиться у складському приміщенні літ. «А-1», холодильні агрегати GLE VI5 71Y(C25) у кількості 2 шт. вартістю 50 879 грн кожний та знаходяться у складському приміщенні літ. «А-1», шафа управління холодильною системою вартістю 6 536,33 грн та знаходиться у складському приміщенні літ. «А-1».

Також, Дніпровський апеляційний суд, підтвердивши встановлені Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області в рішенні від 21 грудня 2018 в справі № 175/3267/17 обставини, в своїй постанові наголосив:

1) на підставі договору оренди землі від 10.07.2007 року, укладеного між позивачем в особі TOB «Дніпро І К-2006/2» та Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району та області (зараз Слобожанська селищна рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області) - третьою особою по справі, земельна ділянка площею 1,6107 га, кадастровий номер: :02:003:0061,розташована за адресою: АДРЕСА_1, - перебуває у користуванні позивача TOB «Дніпро І К-2006/2». Згідно з п. 14 зазначеного договору оренди землі від 10.07.2007 року земельна ділянка передається орендарю для «іншого господарського використання (будівництво овочесховищ)».

2) Рішенням № 220 від 21 серпня 2013 року Виконкому Ювілейної селищної ради будівлі овочесховища, збудованого TOB «Дніпро І К-2006/2», присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1.

3) Позивач TOB «Дніпро І К-2006/2»за власні кошти підприємства, що підтверджується даними фінансових звітів, укладеними договорами на поставку та платіжними документами про придбання будівельних матеріалів та відповідного обладнання, збудував на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці нежитлові приміщення, розташовані за адресою: 52005 Дніпропетровська область АДРЕСА_1.

4) Після закінчення будівництва нежитлових приміщень позивач TOB «ДНІПРО ІК-2006/2» звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області для введення їх в експлуатацію, щоб потім мати змогу оформити правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення, проте рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року за фізичною особою ОСОБА_2 визнано право власності без прийняття в експлуатацію на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Ювілейне, АДРЕСА_1 , та складаються з: складські приміщення літ. А-1, з прибудовами літ. А1-1, а-1, а1-1, А2-1, загальною площею 1841,3 кв.м, навіси літ. А3-1, А4-1, сходи літ. а2, а3, а5, пандус літ. а4, душ літ. Ж, тамбур літ. ж1, вбиральня літ. З, побутові будівлі тимчасові літ. К, Л, сторожка літ. М, ганок літ. м, трансформаторна підстанція літ. ТП, споруди № 1-8, замощення І.

5) 19 травня 2015 року за договором дарування № 717 право власності на зазначене майно було зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_4

6) Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року вищезазначене рішення суду(рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року) було скасовано. Апеляційним судом встановлено, що будівництво спірних овочесховищ, які є предметом судового спору, здійснено позивачем TOB «Дніпро І К-2006/2».

7) 18 січня 2017 року за Договором купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Скосарєвою В.В. за реєстровим №17, ОСОБА_4 відчужив спірне майно ОСОБА_5

8) станом на 26 вересня 2017 року за замовленням директора ТОВ «Дніпро І К-2006/2» Місік О.С. була виготовлена Декларація про готовність до експлуатації спірних нежитлових приміщень по

АДРЕСА_2 ) 15 серпня 2017 року відповідачі ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріанд», , уклали:

- договір купівлі-продажу 1/2 частини спірного майна - складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, серія та номер: 807, виданий 15.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною, номер запису про право власності: 21886709;

- договір купівлі-продажу 1/2 частини спірного майна - складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, серія та номер: 810, виданий 15.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровською міського нотаріального округу Павловською Ганною Олегівною, номер запису про право власності: 21887407.

10) Судом встановлено, що приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Павловській Г.О. було надано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яка не видавалась судом, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року, якою було заборонено відповідачу ОСОБА_5 , а також іншим особам проводити будь-які дії щодо відчуження (передачу, переоформлення, передачу в заставу та інше) нежитлових будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 18 січня 2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Скосарєвою В.В. за реєстровим № 17 (запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових правна нерухоме майно за номером: 18608821). Однак нотаріусом не було належним чином встановлено чи дійсно судом постановлювалась дана ухвала, та її відсутність в ЄДРСР, що призвело до порушення прав ТОВ «ДНІПРО ІК-2006/2», а судом першої інстанції вжиті заходи щодо скерування заяви до правоохоронних органів з метою встановлення осіб, якими було сфальшовано ухвалу щодо скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Належне позивачу (TOB «Дніпро І К-2006/2») рухоме майно, зазначене ним в позовній заяві, на теперішній час перебуває у користуванні відповідача - ТОВ «Аріанд», який перешкоджає позивачу у доступі до нього та користуванні ним.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також, відповідно до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Таким чином, суд вважає доведеними належними та достовірними доказами обставини, які свідчать про вибуття не з волі власника, належних йому Будівель і Обладнання, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, для забезпечення потреб котрих, був укладений договір № 1429, про факт чого, Позивач був неодноразово належним чином повідомлений.

Приписами пункту 3.2.2 ПРРЕЕ, посиланням на який Позивач обґрунтовує позовні вимоги, встановлено, що зміна або розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами.

Також, приписами пункту 4.27 ПРРЕЕ, встановлено, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договорів може бути достроково припинена електропостачальником та/або оператором системи у разі отримання документального підтвердження факту зміни власника об`єкта. У такому разі відповідні договори припиняють свою дію в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) продовжують діяти до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (у разі наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після розірвання договорів зі споживачем, який звільняє приміщення.

Зазначений в позові уривок зі змісту правової позиції щодо застосування пункту 6.18 ПКЕЕ, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 травня 2018 року по справі № 757/45133/15-ц, має такий контекст, що передує цьому уривку: «Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об`єктом споживача.

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору. Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов`язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов`язаний надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю до 150 кВт та протягом 14 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та більше від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 5.4 цих Правил. Ініціатором укладення відповідного договору може бути будь-яка із сторін такого договору. Згідно з пунктом 6.18 ПКЕЕ у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов`язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об`єкта не здійснюється. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів, після розірвання договорів зі споживачем, який звільняє приміщення.

Тобто зобов`язання з розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем покладені на сторони такого договору і новий власник, який виявив бажання стати споживачем електричної енергії, не наділений ні повноваженнями вчиняти дії, направлені на розірвання договору про постачання електричної енергії, стороною якого він не був, ні нести будь-яких обов`язків у правовідносинах, які виникли між іншими суб`єктами».

Згідно частини шостої статті 13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (у попередній та у діючій редакції) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду (України), враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вищий господарський суд України в постанові від 06 лютого 2017 року по справі № 909/932/1522наголосив, що статтею 651 ЦК України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін "шкода", який слід тлумачити з урахуванням ч.2 ст. 22 ЦК України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Відтак, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Також, Вищим господарським судом України в постанові від 22 лютого 2017 року по справі № 922/1720/16 наголошено, що підстави для зміни або розірвання договору унормовані ст. 651 ЦК України, за приписами якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Також, в постанові Вищого господарського суду України від 11 квітня 2017 року по справі № 910/32205/15, колегія суддів відзначає, що ЦК України базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань, прийнятих на себе за договором. Можливість розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, з яких сторони виходили при укладанні договору, Кодекс пов`язує з певними визначеними випадками, на які безпосередньо вказується в ст. 652 ЦК України.

З огляду на викладене, слід звернути увагу, що ч.1 ст. 652 ЦК України, на підставі якої пред`явлено даний позов, передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей.

Проте, в ході виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначені його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених за приписами чинного законодавства. При вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, необхідним є з`ясування питань стосовно доведення у чому саме обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та як саме змінились і чому зміна обставин є істотною, при істотній зміні обставин.

При цьому, сама істотна зміна обставин не є підставою для розірвання договору.

Встановлені судом обставини справи спростовують доводи, які покладені в обґрунтування позовних вимог.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро І К-2006/2" (49000, м.Дніпро, вул. Передова, 5, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріанд" (49050, м. Дніпро, вул. Болгарська, 1, ) про розірвання договору про постачання електричної енергії № 1429 від 20.11.2008 - відмовити.

Судові витрати покласти на Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 23.01.2020.

Суддя Н.Е. Петренко