ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Справа № 923/1033/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Херсонська поліграфічна фабрика", м.Херсон

до відповідача: Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс", м.Гола Пристань, Херсонська область

про стягнення 83817,60 грн.

представники сторін не з`явились

в с т а н о в и в:

Процесуальні дії у справі

28.11.2019 Приватне акціонерне товариство "Херсонська поліграфічна фабрика" (, місцезнаходження: 73000, Херсонська область, м. Херсон, пр. Ушакова, 1) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс" (, місцезнаходження: 75600, м. Гола Пристань, вул. Героїв, буд. 18) про стягнення збитків, завданих знищенням майна у розмірі 83817,60 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 року, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року прийнято позовну заяву (вх. № 2175/19 від 28.11.2019) до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено перше засідання по справі на 23.12.2019.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року судове засідання відкладено на 16.01.2019 року.

Представники сторін у судові засідання 23.12.2019р. та 16.01.2019р. не прибули, належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судових засідань, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомлення.

Від сторін заяв, клопотань до суду не надходило.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 120 ГПК України, явка представників сторін в судові засідання не визнавалась обов`язковою.

Відповідачем відзиву на позовну заву не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Стислий виклад позиції позивача

Правовими підставами позову ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» зазначає положення ст. ст. 16, 22, 1166 Цивільного кодексу України.

Позивач стверджує, що на теперішній час існують підстави для компенсації збитків, що призвели до завдання майнової шкоди ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» в результаті втрати будиночків для відпочинку, що були розташовані на території бази відпочинку «Мрія» (с. Залізний Порт), а також майна, яке знаходилось на балансі позивача, а саме холодильник «Апшерон» - 5 шт., електроплити -5 шт., столи - 5 шт., тумбочки прикроватні - 10 шт., шафа - 5 шт., вішалка - 5 шт., стільці - 15 шт.

Позивач зазначає, що балансова вартість будиночків станом на 01.09.1990 року з урахуванням на перерахунок в гривню складає 60000,00 грн., вартість вищеперерахованих основних засобів станом на 01.06.2016 року складає - 23817,60 грн.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, подано разом з нею такі докази:

- Статут ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»;

- Протокол загальних зборів ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»;

- Свідоцтво про державну реєстрацію ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»;

- виписка з Єдиного державного реєстру ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»;

- наказ №14-к від 23.02.2015р. про призначення генерального директора;

- лист керівникові ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» про сплату орендної плати;

-лист № 508 від 22.06.2005р. голові правління Колективного виробничо-комерційного підприємства «Побетсервіс»;

- договір № 3 від 05.06.2008р. про надання комунальних та побутових послуг, укладений між ПП «Комфорт» та ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»;

- додаток №1 до Договору № 3 від 05.06.2008р. про надання комунальних та побутових послуг;

- довідка ПАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» (вих. № 803 від 09.06.2016);

- наказ № 9 від 31.05.2016 щодо проведення інвентаризації майна;

- акт перевірки майна від 01.06.2016р.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

В матеріалах справи відсутні заяви, клопотання, заперечення від відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних взаємовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Позивач стверджує, що на балансі ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика», числяться будиночки для відпочинку, розташовані на території бази відпочинку «Мрія» с.Залізний Порт, які з 1990 року використовуються для відпочинку співробітників ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика». Крім того, у зазначених будинках знаходяться та закріплені за ними основні засоби, а саме холодильник «Апшерон» - 5 шт., електроплити -5 шт., столи - 5 шт., тумбочки прикроватні - 10 шт., шафа - 5 шт., вішалка - 5 шт., стільці - 15 шт. Балансова вартість будиночків станом на 01.09.1990 року з урахуванням на перерахунок в гривню складала 60000 грн., вартість вищеперерахованих основних засобів станом на 01.06.2016 року складає - 23817,60 грн.

На підтвердження того, що вищезазначене майно (будиночки для відпочинку в невизначеній кількості, холодильник «Апшерон» - 5 шт., електроплити -5 шт., столи - 5 шт., тумбочки прикроватні - 10 шт., шафа - 5 шт., вішалка - 5 шт., стільці - 15 шт.) знаходиться на балансі ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика», позивач посилається на Довідку (мовою оригіналу - Справка) ПАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» від 09.06.2016 року (а.с. 52).

Позивач зазначає, що з 1990 року ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» безперешкодно використовувало вищезазначене майно для відпочинку співробітників. На підтвердження цієї обставини, позивач посилається на Договір на надання комунальних та побутових послуг № 3 від 06.06.2008 (а.с. 49-51).

Суд встановив, що відповідно до Договору на надання комунальних та побутових послуг № 3 від 06.06.2008 року, Виконавець, Приватне підприємство «Комфорт» надає комунальні і побутові послуги відпочиваючим працівникам Замовника, ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика», в с. Залізний Порт на базі відпочинку «Мрія», а Замовник зобов`язується відшкодувати Виконавцю всі витрати, пов`язані з наданням послуг на умовах цього Договору (п.п. 1.1. Договору). Виконавець надає комунально-побутові послуги для відпочинку працівників Замовника в 2 будинках на 18 місць (п.п. 1.2. Договору). Договір підписан та скріплено пачатками ПП «Комфорт» та ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика».

Позивач стверджує, що Колективне виробничо-комерційне підприємство «Побутсервіс» щорічно визначало розмір орендної плати за землю на базі відпочинку в с. Залізний Порт на території Новофедорівської сільської ради, яка підлягала оплаті ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика». На підтвердження цього факту, позивач посилається на лист керівникові ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»

Як зазначає позивач, на початку сезону для літнього відпочинку у 2019 році директору ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» було відмовлено у доступі до будиночків для відпочинку, та усно повідомлено головою правління КВКП «Побутсервіс» про знищення будиночків для відпочинку, які розташовані на території бази відпочинку «Мрія» с. Залізний Порт.

Позивач зазачає, що директор ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» Довбиш О.Е . виїздив до місця перебування будиночків для відпочинку на території бази відпочинку «Мрія» с. Залізний Порт з метою врегулювання виниклого конфлікту, однак зазначені будиночки дійсно зруйновані, голова правління КВКП «Побутсервіс» відмовляється від будь-яких переговорів та врегулювання конфлікту.

Позивач стверджує, що на теперішній час існують підстави для компенсації збитків, що призвели до завдання майнової шкоди ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» від втрати будиночків для відпочинку та майна, яке в них знаходилось, а саме холодильник «Апшерон» - 5 шт., електроплити -5 шт., столи - 5 шт., тумбочки прикроватні - 10 шт., шафа - 5 шт., вішалка - 5 шт., стільці - 15 шт.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 83817,60 грн. завданих збитків, позивач розраховує виходячи із суми балансової вартості будиночків, яка станом на 01.09.1990 року з урахуванням на перерахунок в гривню складає 60000,00 грн., та вартості основних засобів станом на 01.06.2016 року, що складає - 23817,60 грн.

Норми права, застосовані судом та оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 вказаної статті визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому, зазначеною нормою визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Тобто, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Таким чином, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, положеннями ч.ч. 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст. 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК України відповідальність настає незалежно від вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позивачем, ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» необхідно було довести як наявність збитків від втрати будиночків та інших основних засобів, протиправність поведінки заподіювача збитків (умисне знищення відповідачем майна ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика») та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Проте, всупереч наведеним правовим нормам позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.

Позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження наявності будь-яких договірних чи недоговірних зв`язків із Колективним виробничо-комерційним підприємством "Побутсервіс", а також не обґрунтував у позові та не підтвердив належними доказами причетність Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс" до втраченого майна позивача.

Так, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що майно ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика», а саме будиночки для відпочинку та інші основні засоби, були передані Колективному виробничо-комерційному підприємству "Побутсервіс" на договірних чи інших умовах, що створювало б для відповідача, Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс", будь-які зобов`язання перед ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика». Матеріали справи не містять акту-передачі втраченого майна (чи іншого документів) ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» до Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс" на підставі будь-яких договірних умовах, чи то договору зберігання, чи договору користування, управління майном, чи будь яких інших договорів, які б передбачали права та обов`язки сторін, а також їх відповідальність.

Позивач посилається у своїй позовній заяві на те, що відповідач щорічно визначало розмір орендної плати за землю на базі відпочинку в с. Залізний порт, яка підлягала оплаті позивачем, однак, позивач не надав суду доказів, які б визначали на яких підставах відбувалось нарахування такої орендної плати, та як такий доказ пов`язаний з предметом даного спору.

Суд також критично оцінює посилання позивача на договір № 3 від 05.06.2008р. про надання комунальних та побутових послуг, укладений між ПП «Комфорт» та ВАТ «Херсонська поліграфічна фабрика». Так, із зазначеного договору, суд не вбачає будь-яких прав, обов`язків, відповідальності Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс".

Позивач стверджує про наявність збитків в результаті втрати (зруйнування) будиночків для відпочинку та майна, що було в тих будиночках, та посилається на акт перевірки майна від 01.06.2016 року, з якого не вбачається будь яких правовідношень, юридичних фактів стосовно Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс".

Таким чином, позивач не довів належними доказами наявність протиправної поведінки та вини саме Колективного виробничо-комерційного підприємства "Побутсервіс" щодо умисного знищення чи зруйнування майна ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика»: будиночків для відпочинку та основних засобів (холодильник «Апшерон» - 5 шт., електроплити -5 шт., столи - 5 шт., тумбочки прикроватні - 10 шт., шафа - 5 шт., вішалка - 5 шт., стільці - 15 шт.).

Висновки суду

За результатами правової оцінки наданих до матеріалів справи документів, судом не встановлено наявності повного складу цивільного правопорушення відповідача для встановлення факту завдання збитків ПрАТ «Херсонська поліграфічна фабрика» у розмірі 83817,60 грн.

Позов задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат

Витрати по сплаті судового збору відповідно до приписів ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного тексту рішення 22.01.2020

Суддя В.П.Ярошенко