ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2471/19

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

за позовом Білорусько-Литовського спільного підприємства «КМТ-2000» Товариство з обмеженою відповідальністю, Республіка Білорусь, м. Мінськ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпол», Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка

2) Київської торгово-промислової палати, м. Київ

про стягнення збитків

секретар судового засідання: О.О. Стаднік

представники:

від позивача - О.М. Крупник

від відповідача 1 А.В. Рибачок, В.І. Рижий

від відповідача 2 - Н.І. Хімчук, Д.С. Плотян, Л.В. Сізікова

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Білорусько-Литовського спільного підприємства «КМТ-2000» Товариство з обмеженою відповідальністю б/н від 01.10.2019 року (вх.№2565/19 від 04.10.19 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпол», 2) Київської торгово-промислової палати про стягнення збитків в розмірі 41258,44 білоруських рублів, в гривнях за курсом НБУ на день подання позову складає 492625,77 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2471/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.11.2019 року.

До суду від відповідача 2- Київської торгово-промислової палати надійшов відзив на позовну заяву №1703-Б/490 від 08.11.2019 року (вх. №21394 від 11.11.2019 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

До суду від відповідача 1 ТОВ «Алюпол» надійшло клопотання №12-11/19 від 12.11.2019 року (вх. №21562/19 від 12.11.2019 року) про витребування доказів.

Представник позивача та відповідача 1 у судовому засіданні 12.11.2019 року повідомили, що ними не отримано відзив на позовну заяву відповідача 2.

Представники позивача та відповідача 2 у судовому засіданні 12.11.2019 року заперечили проти поданого клопотання відповідача 1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 12.11.2019 року підготовче засідання відкладено на 03.12.2019 року.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву №28-11/19 від 08.11.2019 року (вх. 21693/19 від 13.11.2019 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 02.12.2019 року (вх. №24014/19 від 03.12.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи та клопотання б/н від 01.12.2019 року (вх. №24015/19 від 03.12.2019 року) про уточнення позовних вимог, а саме про солідарне стягнення суми заборгованості у білоруських рублях.

До суду від відповідача 1 надійшло клопотання №03-12/19 від 03.12.2019 року (вх. №24013/19 від 03.12.2019 року) про витребування доказів у відповідача 2, а саме: наказ Київської торгово-промислової палати №8 від 12.04.2017 року.

Представниками сторін у судовому засіданні 03.12.2019 року подано спільне клопотання про продовження строків підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 21.01.2020 року.

До суду від відповідача 2 надійшов лист №1703-5/10 від 14.01.2020 року (вх. №909/20 від 15.01.2020 року) з наказом Київської торгово-промислової палати №8 від 12.04.2017 року, на виконання вимог ухвали суду від 03.12.2019 року.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.01.2020 року (вх. №1172/20 від 20.01.2020) про зміну предмета позову.

До суду від відповідача 1 надійшли заперечення №20-01/10 від 20.01.2020 року (вх. №1346/20 від 21.01.2020 року) проти заяви про уточнення позовних вимог від 01.12.2019 року.

Розглянувши у судовому засіданні 21.01.2020 року клопотання позивача про зміну предмету позову б/н від 13.01.2020 року (вх. №1172/20 від 20.01.2020 року) суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 03.12.2019 року позивач звернувся до суду із заявою б/н від 01.12.2019 року про уточнення позовних вимог. Згідно поданої заяви позивач просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Алюпол» та Київської Торгово-промислової палати збитки у розмірі 41258,44 білоруських рублів. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви позивач з посиланням на норми ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України та постанови Верховного Суду зазначив, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Тобто, при стягненні збитків сторона, що має їх сплатити є боржником, а сторона, що має право вимагати сплатити збитки кредитором.

У постановах Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц, від 04.07.2018 року у справі №14-134цс18, від 11.06.2019 року у справі №918/454/18 суди дійшли висновку, що немає законодавчої заборони на стягнення боргу в іноземній валюті.

Також, у зазначеній заяві позивачем з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду наведено поняття збитків.

Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог.

Тому, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань), суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №910/18802/17.

Судом ухвалою суду зобов`язано позивача уточнити вимоги заяви та привести заяву у відповідність до норм чинного процесуального законодавства.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.01.2020 року (вх. №1172/20 від 20.01.2020 року) про зміну предмету позову. У поданому клопотанні позивач зазначає, що обставини, на яких ґрунтується вимога позивача залишаються незмінними, зокрема, позивач наголошує, що підставою його звернення до суду є протиправна поведінка відповідача 1 та посадових осіб відповідача 2, що призвела до зобов`язання позивача додатково (надмірно) сплатити 41258,44 білоруських рублів.

Судом встановлено, що в тексті поданого клопотання позивач посилається на викладені у відзиві відповідача 2 обставини, наводить факти з посиланням на докази, зазначає про обставини, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, а також, надає оцінку діям відповідачів. При цьому, в прохальній частині клопотання позивач просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Алюпол» та Київської Торгово-промислової палати збитки у розмірі 41258,44 білоруських рублів.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Статтею 170 ГПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З оглянутого клопотання про зміну предмету позову судом встановлено, що зазначена заява не відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

Так, клопотання позивача не містить нормативно-правових обґрунтувань та підстав зміни предмету позову, відповідних обставин, за яких позивач дійшов висновку про таку зміну, оскільки, в поданому клопотанні містяться лише посилання позивача на викладені у відзиві відповідача 2 обставини, інші обставини справи та обставини, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, а також, оцінка позивача діям відповідачів. При цьому, суд зазначає, що не вважаються зміною предмету позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про зміну предмета позову не є заявою про зміну предмета позову в розумінні господарського процесуального законодавства, оскільки, не містить підстав та нормативно-правового обґрунтування для подачі такого клопотання.

Частиною 5 ст. 46 ГПК України передбачено, що в разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

В якості доказів надіслання клопотання про зміну предмета позову іншим учасникам справи позивачем додано фіскальні чеки від 17.01.2020 року. Однак, позивачем в порушення ст. 172 ГПК України, до вказаного клопотання не додано описів вкладення, що позбавляє суд встановити факт надіслання відповідачам саме цього клопотання.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для прийняття клопотання Білорусько-литовського спільного підприємства «КМТ-2000» Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 13.01.2020 року про зміну предмета позову. При цьому, раніше подана позивачем заява про уточнення позовних вимог б/н від 01.12.2019 року не приймається судом до уваги, оскільки чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки, клопотання Білорусько-литовського спільного підприємства «КМТ-2000» Товариства з обмеженою відповідальністю про зміну предмету позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення без розгляду клопотання про зміну предмету позову заявникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 21.01.2020 року суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 170, 177, 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Білорусько-литовського спільного підприємства «КМТ-2000» Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 13.01.2020 року (вх. №1172/20 від 20.01.2020) про зміну предмету позову повернути без розгляду заявникові.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу №911/2471/19 до судового розгляду по суті на 11.02.2020 о 11:45 (засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, зал №3).

3. Інформацію у справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

4. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Дата підсисання 24.01.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць