РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2020Справа № 910/16450/19

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

вул. Київська, 2 Б, м. Вишневе, Києво-Святошинський район,

Київська обл., 08132

до Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни

АДРЕСА_1

про стягнення 287 109,94 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" (далі - позивач) подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення 287 109,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі постачальника з метою без облікового споживання електроенергії, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої електричної енергії у розмірі 287 109,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала вручена відповідачу 09.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №976.

19.12.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує з підстав невідповідності Акту про порушення вимогам чинного законодавства. Окрім того, відповідачем у відзиві подано клопотання про призначення судової інженерної експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Суд, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшов висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні експертизи у даній справі, а питання які просить поставити позивач на вирішення експертизи не відносяться до предмету спору у даній справі.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі експертизи.

Також відповідачем у відзиві заявлено клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання відповідача. Дослідивши поставлені відповідачем запитання позивачу, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд відзначає, що останні не стосуються обставин господарської справи №910/16450/19 про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої електричної енергії у розмірі 287 109,94 грн., а отже суд не вбачає підстав для його задоволення.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

27 серпня 2007 року між Відповідачем (Споживач по Договору ) та Позивачем (Постачальник по Договору) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 1986 (Далі по тексту - Договір) на об`єкт Відповідача за адресою: Київська обл.., Броварський р-н, с. Семиполки, вул. Київське шосе, 123.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 30 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (куменої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Керуючись п. 6.41 Правил, на підставі отриманого завдання на перевірку, уповноваженими працівниками Броварського РП ПрАТ «Київобленерго- 08.02.2018 року на об`єкті Відповідача за адресою: Київська обл.., Броварський р-н, с. Семиполки, вул. Київське шосе, 123 було виявлено факт порушення Правил користування електричною енергією, а саме: порушено п. 6.40 ПКЕЕ - самовільне підключення споживача перед приладом обліку, шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивних електромагнітних пускачів. Дана схема дозволяє споживати електричну енергію поза засобами обліку. Електрична енергія споживається, але не обліковується і не оплачується.

За результатом проведеної перевірки, у відповідності до п. 6.41 ПКЕЕ Позивачем, за участю уповноваженої особи Відповідача - Бугери Сергія Петровича , був складений Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 039166 від 08.02.2018р..

Пунктом 6.41 розділу 6 правил користування електричною енергією визначена послідовна процедура дій у разі виявлення порушення Правил або умов договору: у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електроенергії, від якого споживач одержує електричну енергію порушення Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти Правил та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу недорахованої електроенергії та /або суми завданих споживачем збитків. В акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника.

Пунктом 6.42 Правил визначено: на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електроенергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг недорахованої електроенергії та сума завданих збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має право бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих дні до призначеного дня засідання комісії і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передано споживачеві. В п. 9 акту зазначено дату, час та місце проведення засідання комісії по розгляду Акту про порушення, а саме: 21.02.2018р. за адресою м. Бровари, вул. Вокзальна, 10 на 1400. З актом про порушення уповноважена особа Відповідача ознайомлена, про що свідчить її підпис.

21.02.2018 року за участю представника Вадповідача - Бугери Сергія Петровича , було проведено засідання комісії по розгляду акту № К 039166 від 08.02.2018р.. За наслідками засідання комісії, вирішено остаточне рішення комісії перенести на 28.02.2018р. Рішення комісії оформлене протоколом № 133 від 21.02.2018 року. Бугера С.П . від підпису відмовився, про що є відмітка в протоколі.

28.02.2018 року було проведено засідання комісії по розгляду акту № К 039166 від 08.02.2018р.. Споживач на засідання комісії не з`явився.

За наслідками засідання комісії у складі трьох представників енергопостачальника було прийнято рішення провести нарахування згідно п. 2.1.5 Методики за період з 28.10.2016р. (дата останньої технічної перевірки) по дату усунення порушення - 19.02.2018р. та по тарифах, що існували протягом даного періоду.

Рішення комісії оформлене протоколом № 138 від 28.02.2018 року.

Відтак, згідно із розрахунком Позивача за недораховану електроенергію підлягає до сплати сума 287 109,94 грн. з ПДВ.

26.03.2018 року, листом № 1098 від 06.03.2018р., Відповідачу було направлено протоколи комісій від 21.08.2018р. та 28.02.2018р. з Рахунком по Акту порушення ПКЕЕ № К 339166 від 08.02.2018р., про що свідчить фіскальний чек від 26.03.2018р.

Так згідно підпункту 5 пункту 2.1. Методики методика застосовується на підставі акта порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Спір у справі виник у зв`язку з відмовою відповідача відшкодовувати вартість спожитої електричної енергії на загальну суму 287 109,94 грн.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Пунктами 4, 13 частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, а також неукладення договорів відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №3112 від 14.03.2018 (надалі - «Правила»), встановлено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Відповідно до п. 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення (п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням (п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок самовільного підключення споживача перед приладом обліку, шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивних електромагнітних пускачів, що дозволяє споживати електричну енергію поза засобами обліку, ПрАТ "Київобленерго" було складено акт про порушення №039166 від 08.02.2018.

Згідно з п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків (п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Як підтверджується протоколом № 138 від 28.02.2018 року комісією з розгляду актів про порушення Правил прийнято рішення про проведення нарахування за вказаним вище актом за період з 28.10.2016р. (дата останньої технічної перевірки) по дату усунення порушення - 19.02.2018р. п. 2.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (чинної на момент прийняття рішення) (надалі - «Методика»), яка застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2 Методики).

Із змісту вказаного протоколу комісії вбачається, що уповноважений представник відповідача на засіданні присутній не був.

За наслідками засідання вказаної комісії прийняті рішення про проведення нарахування до сплати відповідачем вартості не облікованої електричної енергії на загальну суму 287 109,94 грн.

Перевіривши порядок та спосіб здійсненого позивачем розрахунку вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем правил роздрібного ринку електричною енергією, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (чинної на момент прийняття рішення, оформленого протоколом № 138 від 28.02.2018), затвердженої постановою НКРЕ N 562 від 04.05.2006, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості.

Суд відзначає, що враховуючи приписи Правил і Методики ПрАТ "Київобленерго" правомірно застосувало положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку відповідач споживав, проте не обліковував.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» згідно з вимогами Правил та відповідно до приписів Методики виставило відповідачу до сплати відповідний рахунок.

Згідно з п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

26.03.2018 року, листом № 1098 від 06.03.2018р., Відповідачу було направлено протоколи комісій від 21.08.2018р. та 28.02.2018р. з Рахунком по Акту порушення ПКЕЕ № К 339166 від 08.02.2018р., про що свідчить фіскальний чек від 26.03.2018р.

Суд відзначає, що належних та допустимих доказів оскарження рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 138 від 28.02.2018, відповідачем не надано, з огляду на що суд відхиляє як юридично неспроможні доводи відповідача стосовно невідповідності Акту порушення № К 339166 від 08.02.2018р. вимогам чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед ПрАТ "Київобленерго" за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду становить 47 451,74 грн., а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018р. Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни на користь ПрАТ "Київобленерго" заборгованості у розмірі 287 109,94 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (вул. Київська, 2 Б, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08132; ідентифікаційний код 23243188) заборгованість у розмірі 287 109 грн. 94 коп. та судовий збір у розмірі4 306 грн. 65 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. О. Лиськов