ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2020 Справа № 905/2150/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Лепорського , будинок 1; )

до відповідача: акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; )

про стягнення збитків в сумі 38 763, 32 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення 38 763, 32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час комісійного переважування у вагонах № 56438021 та № 59676163 на станції Сартана Донецької залізниці було виявлено невідповідність маси вантажу між зазначеною в провізних документах та фактичній масі вантажу меншій на 3800 кг у вагоні № 56438021 та на 2250 кг у вагоні № 59676163. Невідповідність маси вантажу підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами № 484809/172 та № 484809/173.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Під час розгляду даної справи від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначив, що ним до матеріалів справи долучені всі документи на підтвердження оплати вантажу, зокрема, належним чином засвідчені копії банківських виписок на підтвердження сплати рахунку-фактури № 92573073 від 12.05.2019.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Під час розгляду справи від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог на підставі того, що позивачем не доведено факту отримання збитків, а саме відсутні документи на підтвердження оплати оспорюваного вантажу з додаванням податкової накладної.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

12.05.2019 за залізничною накладною на групу вагонів № 49736952 приватне акціонерне товариство Андріївський коксохімічний завод (вантажовідправник) зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці, відвантажило на адресу приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач) у вагонах №56438021 та №59676163 вантаж кокс доменний (вологий). Згідно накладної № 49736952 вантаж маркований, завантажений у вагони відправником.

За накладною вага у вагонах:

- № 56438021 нетто 43 950 кг (брутто - не зазначено, тара 23 100 кг),

- № 59676163 нетто 44 950 кг (брутто - не зазначено, тара 23 500 кг).

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором № 107/16Сб, укладеним 01.02.2016 з приватним акціонерним товариством Андріївський коксохімічний завод.

В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі № 92573073 від 01.02.2016, за яким постачальник передав, а покупець прийняв на умовах договору №107/16Сб від 01.02.2016, зокрема, у вагонах № 5643802 та № 59676163 кокс доменний (вологий), рахунок-фактура приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправника) № 92573073 від 12.05.2019 на оплату вказаного товару та виписка публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк від 31.10.2019, що підтверджує оплату вартості вантажу по рахунку №92573073 від 12.05.2019.

Згідно рахунку-фактури № 92573073 від 12.05.2019 вантажовідправника ПАТ Авдіївський коксохімічний завод, виставленого приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь , ціна 1т коксу доменного:

у вагоні № 56438021 7554,60 грн. бе з ПДВ;

у вагоні № 59676163 7576,45 грн. без ПДВ;

На станцію Сартана Донецької залізниці (кінцева станція) вагон прибув 14.05.2018, де 15.05.2019 було здійснене зважування вагону з завантаженим у нього вантажем за спірним перевезенням, за результатами якого були складені комерційні акти №484809/172 від 15.05.2019, № 484809/173 від 15.05.2019.

Згідно комерційного акту №484809/172 від 15.05.2019:

- вагон № 56438021 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 100 кг, нетто 43 950 кг, фактично виявилося брутто 63 250 кг, тара 23 100 кг з док., нетто 40 150 кг, що менше документу на 3800 кг;

- за документом навантажування насипом, вантаж маркований по центру поздовжньою смугою шириною 400-600мм вздовж вагону вапном. Фактичне навантаження у вагоні вище бортів на 300мм.

- вантаж маркований поздовжньою смугою вапном за довжиною вагона;

- над 1, 2, 3, 4, 5, 6 люками мається виїмка довжиною 9000 мм, глибиною 500 мм, шириною 1000 мм, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/173 від 15.05.2019:

- вагон № 59676163 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 500 кг, нетто 44 950 кг, фактично виявилося брутто 66 200 кг, тара 23 500 кг з док., нетто 42 700 кг, що менше документу на 2250 кг;

- за документами вантаж маркований поздовжньою смугою по центру вапном за довжиною вагона, шириною 400-600 мм. Фактичне навантаження у вагоні вище бортів на 300мм, шапкоподібне. Маркований однією полосою вапном;

- за ходою потяга зліва над 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 люками наявна виїмка довжиною 10500мм, глибиною 500 мм, шириною 1200 мм, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Комерційні акти №484809/172 від 15.05.2019, №484809/173 від 15.05.2019 приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту незбереження вантажу під час його перевезення, їх достовірність та чинність не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст. 23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст. 31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Пунктом 3.8 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею №04-5/601 від 29.05.2002 зазначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної № 49736952 вантаж завантажено у вагони відправником, вантаж маркований вапном однією повздовжньою борозною по довжині вагону, на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану вагонів №56438021 та № 59676163 та вантажу в них на станції відправлення не було.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційними актами.

Відповідачем не доведено, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що нестача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або нестачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Нестача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За розрахунком позивача недостача вантажу в вагонах з урахуванням природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі складає: у вагоні № 56438021 - 2921 кг., у вагоні № 59676163 1351 кг.

Вартість вантажу, якого не вистачає у вагонах, з урахуванням норми природної втрати маси вантажу становить: у вагоні № 56438021 26 480,38 грн., у вагоні №59676163 12282,94грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача суми вартості недостачі, встановив, що він є арифметично вірним.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 38 763,32 грн.

Доводи відповідача про відсутність документального підтвердження понесення позивачем збитків у заявленому до стягнення розмірі спростовуються матеріалами справи та відхиляються на підставі наступного.

Предметом розгляду даної справи є вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням останнім вантажу при перевезенні, тоді як здійснення оплати за поставку спірного вантажу не входить до предмету доказування у даній справі.

Відповідно до п. 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на його неправильні дії, що призвели до виникнення спору та змусили позивача звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення збитків в сумі 38 763, 32 грн. задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; ) на користь приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Лепорського , буд. 1; ) 38 763, 32 грн. вартості нестачі вантажу, судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 21.01.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2020.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова