РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа №910/15291/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант»

про стягнення 2 762,33 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» про стягнення 2 762,33 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» вказує про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» своїх грошових зобов`язань зі сплати комунальних послуг за лютий 2019 року згідно Договору оренди №П-34 від 19.02.2019, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 2 362,46 грн. та наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 399,87 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2019 відкрито провадження у справі №910/15291/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду міста Києва від 01.11.2019 про відкриття провадження у справі була направлена на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 131, приміщення 3) та була повернута до суду у зв`язку з тим, що адресата не розшукано, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 16.11.2019 на конверті, в якому ухвала суду надсилалась відповідачу.

Крім того, вказана ухвала повторно була направлена на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та була знову повернута відправнику у зв`язку з тим, що адресат відсутній, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 14.01.2020 на конверті, в якому ухвала суду надсилалась відповідачу.

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду двічі направлялася відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду є такою, що була вручена відповідачу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» (орендар) було укладено Договір оренди №П-34, відповідно до умов якого, орендодавець передає орендарю у строкове платне користування частину нежитлових приміщень на четвертому поверсі загальною площею 308,20 кв.м., в будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8. Приміщення включає в себе всі стелі, підлоги, двері, дверні рами, вікна з рамами та склом, внутрішньою та зовнішньою поверхнею всіх стін, труби, сантехніку, інженерні та комунікаційні мережі тощо (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору орендар користується приміщенням протягом строку дії договору та сплачує орендодавцю орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Згідно з п. 1.6 Договору приміщення передається орендодавцем та приймаються орендарем за актом приймання-передачі, який оформлюється у двох примірниках, який підписується уповноваженими представниками сторін, і з дати його підписання вважається додатком до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Повернення орендарем приміщення відповідно також оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін (п.1.7 Договору).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору обчислення строку оренди починається з дня передачі приміщення за актом приймання-передачі. Орендодавець зобов`язаний передати, о орендар прийняти приміщення не пізніше 19.02.2019.

Пунктом 2.1.2 Договору сторони погодили, що строк оренди закінчується 31.05.2019 включно, але в будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У п. 2.2.1 Договору сторони, зокрема, погодили, що за домовленістю сторін орендна плата за передане в оренду приміщення встановлюється в національній валюті України та загальна сума орендної плати за місяць становить 84 808,04 грн. в тому числі ПДВ - 14 013,34 грн.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору, крім орендної плати, орендар щомісячно відшкодовує (окрім випадку самостійної оплати орендарем комунальних платежів) орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення, підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуги не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця, від місяця в якому виписано орендодавцем відповідні рахунки та акти виконання договору оренди на відшкодування комунальних послуг, направлених на адресу орендаря рекомендованим листом, пропорційно до орендованої площі або показників лічильників. Сторони повинні надавати підтверджуючі документи щодо оплати зазначених послуг.

За умовами п. 5.1.1 Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до закінчення строку оренди, передбаченого п. 2.1.2 цього договору, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Пунктом 5.2.2 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати по будь-якому з платежів відповідно до умов Договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошових зобов`язань, за кожний день прострочення, від суми невиконаного зобов`язання.

Актом приймання-передачі від 19.02.2019 підтверджується, що відповідно до умов Договору оренди від 19.12.2019 №П-34 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлових приміщень на четвертому поверсі загальною площею 308,20 м, в будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8. Приміщення включає в себе всі стелі, підлоги, двері, дверні рами, вікна з рамами та склом, внутрішньою та зовнішньою поверхнею всіх стін, труби, сантехніку, інженерні та комунікаційні мережі.

20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» було укладено Договір про розірвання Договору оренди від 19.02.2019 №П-34 (надалі - Договір про розірвання), відповідно до умов якого, сторони домовились достроково розірвати вказаний Договір оренди 20.02.2019. Сторони домовились про те, що орендар зобов`язаний повернути орендодавцю частину нежитлових приміщень на четвертому поверсі загальною площею 308,20 кв.м., в будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, 20.02.2019 згідно акту прийняття -передачі. (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно з п. 3 Договору про розірвання даний Договір є невід`ємною частиною Договору оренди від 19.02.2019 №П-34.

Актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 20.02.2019 підтверджується повернення з оренди орендодавцю від орендаря частини нежитлового приміщення загальною площею 308,20 кв.м. в будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8

Відповідно до п. 4 Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 20.02.2019 орендар зобов`язується до 05.04.2019 відшкодувати всі витрати за комунальні послуги, спожиті ним з дати користування приміщенням до 20.02.2019 (включно) використання приміщення згідно умов договорів та надати орендодавцеві копії платіжних документів, які підтверджують оплату протягом-3х днів з моменту оплати.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих йому комунальних послуг згідно Договору оренди, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 362,46 грн. Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 399,87 грн., нарахованої за період з 06.04.2019 по 04.10.2019.

Укладений сторонами Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі від 19.02.2019 орендодавець передав, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди за Договором оренди №П-34 від 19.09.2019.

Водночас, як вбачається з акту приймання-передачі нерухомого майна від 20.02.2019 відповідач повернув орендодавцю об`єкт оренди за Договором та, крім того, 20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» було укладено Договір про розірвання Договору оренди №П-34 від 19.02.2019, в якому сторони домовились достроково розірвати вказаний договір оренди 20.02.2019.

Таким чином, відповідач фактично користувався об`єктом оренди за Договором у період з 19.02.2019 по 20.02.2019, тобто менше двох календарних днів.

Попри наведене, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача відшкодування комунальних послуг, вартість яких за розрахунками Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» становить суму 2 362,46 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем було долучено до позову рахунок №О-02.2019 від 21.03.2019, згідно якого за неповні два дні користування орендованим майном Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» було спожито, зокрема, активної електроенергії 335,0 кВт, та послуг з централізованого опалення - 0,84 Гкал.

Жодних інших доказів як споживання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» комунальних послуг, так і понесення позивачем витрат на їх оплату матеріали справи не містять.

При цьому, акти приймання-передачі орендованих приміщень від 19.02.2019 та від 20.02.2019 містять пункти, в яких сторони повинні були фіксувати показники лічильників (електроенергії, водопостачання, газопостачання) як при переданні об`єкта оренди в користування орендарю, так і при поверненні об`єкта з орендного користування.

Проте, у відповідних пунктах актів сторонами не було зафіксовано показники лічильників як на дату передання в оренду майна, так і на дату його повернення з оренди.

Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено, що крім орендної плати, орендар щомісячно відшкодовує (окрім випадку самостійної оплати орендарем комунальних платежів) орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення, підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуги не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця, від місяця в якому виписано орендодавцем відповідні рахунки та акти виконання договору оренди на відшкодування комунальних послуг, направлених на адресу орендаря рекомендованим листом, пропорційно до орендованої площі або показників лічильників. Сторони повинні надавати підтверджуючі документи щодо оплати зазначених послуг.

Таким чином, зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що обставини надання позивачем комунальних, експлуатаційних та інших послуг відповідачу підтверджується відповідними актами та виставленими рахунками або показаннями лічильників.

Проте, позивачем не надано акт виконання договору оренди на відшкодування комунальних послуг, який міг би підтвердити надання позивачем відповідачу послуг постачання електроенергії, водопостачання і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони, послуг зв`язку, інші комунальні та експлуатаційні послуги у лютому 2019 року, а різниця між показниками лічильників, які зазначаються у п. 4 акту приймання передачі від 19.02.2019 та у п. 7 акту приймання передачі нежитлового приміщення від 20.02.2019 становить 0.

Крім того, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» не здійснює господарську діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, водопостачання, водовідведення, підігріву води і централізованого опалення тощо, при цьому позивачем не надано доказів наявності у нього укладених договорів з тепло, енерго та водопостачальними організаціями та іншими суб`єктами господарювання на підтвердження надання комунальних послуг відповідачу.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд відзначає, що складений в односторонньому порядку позивачем, який не є суб`єктом господарювання, який виробляє або створює житлово- комунальні послуги, рахунок на відшкодування комунальних послуг не є належним доказом, на підставі якого можна встановити обставини споживання відповідачем комунальних послуг, та не може бути самостійним доказом обґрунтованості позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

Натомість, позивачем не надано ні доказів укладення договорів із постачальниками відповідних послуг, ні доказів надання відповідачу зазначених комунальних послуг та їх обсягу, ні доказів понесення позивачем витрат по сплаті комунальних послуг, які має відшкодувати відповідач.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, позивачем у встановленому законом порядку не доведено обставини спожиття відповідачем в період оренди відповідачем (з 19.02.2019 по 20.02.2019) частини нежитлового приміщення загальною площею 308,20 кв.м., що розташоване на четвертому поверсі в будинку за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, комунальних послуг вартістю

2 362,46 грн., а відтак і наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» обов`язку із відшкодування їх вартості на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».

За таких обставин позовна вимоги Публічного акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг за лютий 2019 року згідно Договору оренди №П-34 від 19.02.2019 у розмірі 2 362,46 грн. задоволенню не підлягає.

Вимога Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» 399,87 грн. - пені за період з 06.04.2019 по 04.10.2019 за прострочення сплати комунальних платежів, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною вимого від вимоги про стягнення суми боргу, у задоволенні якої судом відмовлено.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 13, 14, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-А; ідентифікаційний код 19364259) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 131, приміщення 3; ідентифікаційний код 40124186) про стягнення 2 762,33 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, покладаються на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 20.01.2020

Суддя Р.В. Бойко