ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м.Херсон Справа № 923/952/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі судового засідання Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені Шевченка" місцезнаходження: 75551, Херсонська обл. Генічеський район, село Догмарівка, вул. Центральна, будинок 43, ідентифікаційний код юридичної особи 03784255,

до Відповідача : Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Університетська,136-а, ідентифікаційний код юридичної особи 39766281

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Дудченко В.М., ордер серії ХС № 145700 від 07.11.2019

від відповідача - провідний спеціаліст Єхвая М.Т., довіреність у справі

та слухача - ОСОБА_1

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів,

а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер Д8161329 .

в с т а н о в и в:

Ухвалою від 08.11.2019р. (а.с.89-96) суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА" (місцезнаходження: 75551, Херсонська обл., Генічеський район, село Догмарівка, вул. Центральна, будинок 43, ідентифікаційний код юридичної особи 03784255) та вжив заходи забезпечення позову,шляхом заборони дій Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області щодо проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки, розташовані на території Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області загальною площею 782, 25 га (земельна ділянка №1 -площею 98,52га, кадастровий номер :04:001:0002, земельна ділянка №2-площею 284,96 га, кадастровий номер :04:002:0001, земельна ділянка №3-площею 166,72 га, кадастровий номер :04:003:0001, земельна ділянка №4-площею 232,05 га, кадастровий номер :04:003:0002).

Керуючись ст.ст.42,46,136,137,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 08.11.2019р. (дата підписання ухвали: 11.11.19р.) суд зазначив, що відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали, відповідно до приписів ст. 255, 256 ГПК України.

Ухвала у встановленому порядку направлена учасникам справи, проте станом на день розгляду справи та прийняття рішення ухвала не оскаржувалась.

08.11.2019р. Позивач - ТОВ АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА звернувся до Господарського суду з позовом до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області (а.с.98-105) та просить прийняти рішення, яким :

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 782, 25 га (земельна ділянка №1- площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га (рілля), земельна ділянка №4-площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонська регіональна філія ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065.

- визнати укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки , укладеного між ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» та ГУ Держгеокадастру в Херсонській області щодо земельної ділянки площею 782, 25 га ( земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га (рілля), земельна ділянка №4-площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району.

Відповідно до протоколу передачі справи від 08.11.2019р. (а.с.97) позовну заяву передано до розгляду судді Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою від 13.11.2019р. (а.с.111-112) на підставі ст.174 ГПК України позовна заява ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» до ГУ Держгеокадастру в Херсонській області була залишена без руху, суд надав позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.11.2019р. (а.с.113-114) ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» подало до канцелярії суду докази усунення недоліків позовної заяви, у тому числі оригінал документу про сплату судового збору у встановленому порядку в сумі 3842 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру (платіжне доручення від 13.11.2019р. № 1937)

Ухвалою від 18.11.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, визначив розглядати справу за правилами спрощеного провадження, з особливостями, встановленими ст.ст.247-252 ГПК України, з огляду на те, що спір є немайновим та у відповідності до частини 1 статті 247, 250 ГПК України справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Суд установив відповідачу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області строк 7 днів з дня отримання даної ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Такі заперечення від відповідача надійшли (заява від 26.11.2019р. № 739). З огляду на викладене, ухвалою від 03.12.2019 суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження і призначив засідання на 12.12.2019.

22.11.2019 (а.с.207-208) позивач, відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України, подав заяву про зміну предмету позову, якою просить суд:

1) Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 782, 25 га (земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284,96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166, 72 га (рілля), земельна ділянка №4- площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонська регіональна філія ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065.

2) Визнати укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки , укладеного між ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» та ГУ Держгеокадастру в Херсонській області щодо земельної ділянки площею 782, 25 га ( земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га (рілля), земельна ділянка №4-площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району в наступній редакції:

Угода про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого

25 листопада 2009 року за № 4АА72000065

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, з однієї сторони та Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка», ідентифікаційний код 03784255, місцезнаходження Херсонська область, Генічеський район, с. Догмарівка, вулиця Центральна, 43, в особі генерального директора Сидоренко Лідії Федорівни паспорт НОМЕР_1 виданий Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 18 жовтня 2002 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , що діє на підставі Статуту, із другої сторони уклали дану угоду про наступне:

Сторони визнають Договір оренди землі зареєстрований у Генічеському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» від 25 листопада 2009 року за №4АА002151- 65 діючим, керуючись ст. 33 закону України «Про оренду землі» домовились про внесення змін до нього:

1. Сторони домовились поновити договір оренди строком на 10 років.

2. Сторони домовились встановити орендну плату в розмірі 12 % (дванадцять відсотків) від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

До заяви позивача про зміну предмету спору додано докази направлення заяви про зміну предмету позову стороні у справі. Суд прийняв заяву позивача про зміну предмету позову та розглядає справу з урахуванням даної заяви.

Відповідач відповідно до відзиву на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В засіданні суду 12.12.2019 судом оголошено перерву до 17.12.2019.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач подав заперечення на відзив.

Керуючись ст.ст.120,177, 178, 182, 183, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 17.12.2019р. (а.с.238-241) закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13 січня 2020 р.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 жовтня 2009року ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» та Генічеська райдержадміністрація уклали договір оренди земельної ділянки площею 782,25 га ( земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52га рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 1бб, 72 га рілля), земельна ділянка №4-площею 232,05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА002151 -65.

Сторони дійшли згоди та домовились, зокрема, що :

- договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне прав поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору);

- орендна плата вноситься у грошовій формі та складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 договору);

- розмір орендної плати переглядається щороку у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами ; в інших випадках передбачених законом (п.12 договору).

14 грудня 2018 року Виконавчий комітет Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області повідомив ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про те, що не заперечує проти продовження дії договору оренди землі від 19 жовтня 2009 року, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065.

20 грудня 2018 року за вих. № 124 ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» направило заяву про поновлення вищезазначеного договору.

Листом від 23.01.2019 року за № 9901/0-155/0/95-19 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області запропонувало переглянути орендну плату із встановленням розміру орендної плати на рівні 12% (дванадцять відсотків) від нормативної грошової оцінки.

02 травня 2019 року рішенням Плавської сільської ради № 314 вирішено погодити ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» можливість укладання (поновлення) договору оренди землі від 19 жовтня 2009 року.

26 вересня 2019 року ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» направило заяву за вих.№ 71 до в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якій просило поновити договір оренди земельної ділянки площею 782,25 га ( земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52га рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га рілля), земельна ділянка №4-площею 232,05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА002151 -65.

Цим же листом ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» погодилась з пропозицією Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про встановлення розміру орендної плати на рівні 12 % від нормативно грошової оцінки.

Тобто, фактично, сторонами було вирішено та узгоджено питання стосовно істотної умови договору- розміру орендної плати, запропонованої ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на рівні 12 % від нормативно грошової оцінки.

25 жовтня 2019 року ГУ Держгеокадастру направило повідомлення до ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» за № 6928/0-2032/0/95-19, в якому було викладено наступну позицію: орендна плата за вказаним договором на теперішній час становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Листом від 26.09.2019 року № 71 ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» надало згоду на перегляд орендної плати на встановленні її на рівні 12% від нормативно грошової оцінки. Сторони досягли домовленості щодо істотної умови договору оренди - розміру оренди земельної ділянки на рівні 12% замість 3%.

Отже, судом встановлено, що під час листування щодо поновлення договору оренди землі від 25 листопада 2009 року відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» сторони досягли згоди щодо розміру орендної плати та інших істотних умов договору оренди землі, дійшов правильного висновку про те, що переважне право позивача на укладення договору оренди землі не припинилося.

Також, ГУ Держгеокадастру повідомило, що на теперішній час (25.10.2019р.) в Головному управлінні наявне клопотання від Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельні ділянки, що орендуються позивачем.

Як стверджувало ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, сільська рада зазначає, що на її адресу надійшли звернення від фермерських господарств, що бажають прийняти участь у таких торгах та сплачувати орендну плату у більших розмірах. Аналогічне звернення надійшло до ГУ Держгеокадастру від фермерського гостюдарства «СК НИВА плюс». Тобто, ГУ вважає, що у нього наявні всі підстави для визначення орендної плати на конкурентних засадах в розмірі більшому, ніж 12%.

29 жовтня 2019 року ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» за вих. №80 направило до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області заяву, в якій просило долучити до матеріалів наступне: заяву від 29.10.2019 року за вих. № 97 фермерського господарства «СК НИВА плюс», в якій повідомляється, що ФГ "СК НИВА плюс" не має намірів брати в оренду земельні ділянки на території Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Суд зазначає, що жодний чинний законодавчий акт, який регулює відносини оренди землі, не передбачає такої підстави припинення дії договору або відмови у поновленні (продовженні строку дії договору оренди землі) як бажання іншої, сторонньої юридичної особи взяти в оренду земельну ділянку, у якої вже є законний землекористувач із законними сподіваннями на переважне право поновлення дії договору.

З наданого сторонами листування вбачається, що пропозиція (заява, звернення) ФГ "СК НИВА плюс" про намірів брати в оренду земельні ділянки на території Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області ( ті ж земельні ділянки, орендарем яких є позивач) був визначальною обставиною, що вплинула на волевиявлення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у вирішенні питання поновлення строку дії договору оренди.

Разом з тим, після відмови ФГ "СК НИВА плюс" від наміру брати в оренду земельні ділянки на території Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області ( лист № 97 від 29.10.2019р., а.с.132 - надійшов в межах дії спірного договору оренди), сподівання ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на встановлення розміру орендної плати на конкурентних засадах у розмірі, більшому ніж погоджено з позивачем - 12 %, були необгрунтованими та безпідставними.

У матеріалах справи наявний лист від 25.09.2019 року Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, у якому повідомлено, що станом на 23.09.2019 року у ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» заборгованість по орендній платі за землю площею 782,25 га на території Плавської сільської ради Генічеського району відсутня. Відтак, суд зазначає, що даним листом підтверджується, що позивач (орендар) належним чином виконував свій основний обов"язок за договором оренди землі - повну та своєчасну сплату орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, орендар мав підстави та намір скористатися переважним правом оренди, закріпленим ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», належно виконує свої обов`язки за договором; до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Позивач зазначив, що його переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. З ГПК України буде порушеним у разі укладання договору оренди з новим орендарем, оскільки була дотримана встановлена законом процедура повідомлення орендодавця про намір скористатися та реалізувати переважне право оренди.

З огляду на вищезазначені норми ГПК України, а також на те, що спір між ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» та ГУ Держгеокадастру у Херсонській області виник у зв`язку з відмовою у праві орендаря на реалізацію переважного права оренди, який порушує права, закріплені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також може перешкоджати в здійсненні господарської діяльності заявником.

Судом враховується, що Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди судом встановлено та підтверджується матеріалами справи наявність таких юридичних фактів: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Отже, законодавець у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначив алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Заперечуючи проти поновлення (продовження дії) договору оренди землі, відповідач Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не надав належних обґрунтувань та заперечень, листи - відповіді на пропозиції позивача поновити (продовжити дію) договору оренди землі не містять конкретних посилань на порушення закону з боку орендаря ( листи від 25 жовтня 2019р. ГУ Держгеокадастру № 6928/0-2032/0/95-19, від 23.01.2019 року за № 9901/0-155/0/95-19 ).

Згідно ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів"

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 р. у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях статті 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Отже, позивач мав дійсно мав законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права переважного на продовження договору оренди землі.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У пункті 2.17 постанови Пленуму від 17.05.2011 р. № 6 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" ( Із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого господарського суду № 14 від 26.12.2011, № 10 від 17.10.2012, № 3 від 16.01.2013, № 8 від 29.05.2013, № 13 від 17.12.2013) роз`яснено, що у вирішенні спорів, пов`язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011 р).

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина четверта статті 122 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Судом встановлено, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди 25.11.2019р. Відповідач не надавав до суду наказу про припинення спірного договору оренди. Суду не надавалось акту прийому-передачу орендованої земельної ділянки від орендаря (позивача у справ) до орендодавця (відповідача у справі).

Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, належно виконує свої зобов`язання за договором; доказів повернення земельної ділянки відповідачеві після закінчення строку дії договору оренди землі у матеріалах справи немає, як і немає доказів на підтвердження факту звернення відповідача до позивача із вимогами про звільнення земельної ділянки за наслідками спливу строку дії договору.

Як вбачається, позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договорів оренди землі на новий строк, направив відповідачу відповідні листи-повідомлення, додавши до них проекти додаткових угод.

Також вбачається, що позивач належно виконував та продовжує виконувати умови договору оренди землі а саме: забезпечує використання земельних ділянок за цільовим призначенням, своєчасно сплачує орендну плату; дотримується правил добросусідства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23.11.2016 р. у справі № 6-2540цс16, за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі", буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Суд зазначає, що правовий статус Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області про відмову у поновленні (продовженні дії) чинного укладеного договору оренди земельної ділянки ( площею 782, 25 га (земельна ділянка №1- площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га (рілля), земельна ділянка №4-площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонська регіональна філія ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065 ) повинно бути оформлено розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на заяви (клопотання) заявника- позивача.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області про відмову у продовженні дії (поновленні на новий строк) договору оренди свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність. Листи відповідача у відповідь на його заяви про продовження дії (поновленні на новий строк) договору оренди за змістом та формою не може вважатись «відмовою» у розумінні приписів законодавства.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-УІ, частини 4 статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.11.2019 № 285, з 01.01.2013, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є розпорядником та орендодавцем земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Херсонської області.

За приписами статті 2 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативними актами

Між Генічеською районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» було укладено договір оренди земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 782,25 га (земельна ділянка площею 98,518 кадастровий номер :04:001:0002, земельна ділянка площею 284,9582 га кадастровий номер :04:002:0001, земельна ділянка площею 166,7223 га кадастровий номер :04:003:0001, земельна ділянка площею 232,0499 га кадастровий номер :04:003:0002), розташованих на території Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області, зареєстрований у Генічеському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.11.2009 за № 4АА72000065 (далі - Договір), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з пунктом 8 Договору його складено терміном на 10 років, тобто до 25.11.2019.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-17, відповідно до якого районі державні адміністрації не наділені повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Такі повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Херсонської області такі функції передано Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області.

Позивач дійсно звертався до Головного управління, як до Орендодавця, із заявою від 26.09.2019 № 71 про поновлення Договору, за результатами розгляду якої Відповідач підготував та направив Орендарю повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі від 25.10.2019 № 6928/0-2032/0/95-19.

Заперечення мотивовані наступним.

Згідно з нормами статті 13 Закону України «Про оренду землі» (далі -Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону, орендна плата, порядок внесення та її перегляд, а також строк дії договору є його істотними умовами.

Орендна плата за вказаним Договором становила 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. У своїй заяві від 26.09.2019 № 71 Позивачем надано згоду на перегляд орендної плати та встановлені її на рівні 12% від нормативної грошової оцінки.

Проте, на момент подання вказаної заяви у Головному управлінні було наявне клопотання про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на орендовані Позивачем земельні ділянки від Плавської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка відповідно до норм чинного законодавства є отримувачем та розпорядником коштів, сплачуваних за їх оренду. У своєму листі сільська рада зазначила, що на її адресу надійшли численні звернення від фермерських господарств, що бажають прийняти участь у таких торгах та сплачувати орендну плату у більших розмірах. Крім того, до Головного управління безпосередньо від фермерського господарства «СК НИВА плюс» надійшло звернення про бажання прийняти участь у торгах та сплачувати орендну плату у більшому від інших суб`єктів розмірах.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки, крім випадків, коли орендаря визначено на конкурентних засадах.

Відповідач заявляв про наявний попит інших юридичних осіб на спірну земельну ділянку, проте пояснив у судовому засіданні, що було лише єдине звернення до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - фермерського господарства «СК НИВА плюс», яке в подальшому відмовилось від свого наміру. Відповідач, з посиланням на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вважає, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору) припинилось про що Головним управлінням було повідомлено Позивача шляхом направлення йому повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі від 25.10.2019 № 6928/0-2032/0/95-19.

Відповідач посилається на позицію Верховного суду, викладену у Постанові від 22.05.2019 у справі № 709/1899/17, де зазначено, що орендодавець не повинен пояснювати причини відмови у поновленні договору оренди землі та реалізація переважного права на поновлення договору можлива лише за умови наявності волевиявлення сторін, зокрема й орендодавця. Проте Головне управління, як орендодавець, висловило свої заперечення щодо пролонгації Договору, чим підтвердило відсутність наміру продовжувати орендні відносини із Позивачем.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладені обставини, відповідач Головне управління Держгеокадастру вважає себе ефективним розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, при вирішенні питання поновлення Договору цілком правомірно та економічно обґрунтовано запропонувало орендареві взяти участь у земельних торгах з метою забезпечення рівної конкуренції між суб`єктами господарювання та збільшення надходжень орендної плати до бюджету Плавської сільської ради.

Матеріалами справи підтверджується, що фермерське господарство «СК НИВА плюс» та Плавська сільська рада станом на 29.10.2019р. повідомили про відсутність пропозицій та намірів орендувати земельні ділянки на території Плавської сільської ради та брати участь у земельних торгах щодо права оренди спірних земельних ділянок.

Відтак, відмова позивачу у задоволенні його пропозиції про поновлення дії договору оренди шляхом укладення додаткової угоди не є ефективним розпорядженням землями сільськогосподарського призначення державної форми власності. Навпаки, такі дії відповідача повністю позбавляють Плавську сільську раду отримувати надходження до свого бюджету коштів від орендної плати.

Досліджуючи наданий позивачем доказ - лист Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.01.2019р. № 9901/-155/0/95-19 (а.с.130) судом встановлено наступне. З тексту зазначеного листа вбачається, що позивач численними заявами та завчасно до закінчення строку дії договору просив поновити дію укладених договорів оренди землі, у томі числі і спірного договору.

Відповідач зазначив, що відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України та ст.4 Закону України " Про оренду землі" Головне управління є розпорядником та орендодавцем земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Херсонської області. Статтями 526 та 629 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов"язання мають виконуватись належним чином і договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідач у даному листі зазначив, що позивач не виконує істотних умов договору щодо перегляду розміру орендної плати та встановлення її на рівні 12 % від нормативної грошової оцінки. Проте як вбачається з листа позивача від 20.12.2018р. він надав згоду на перегляд орендних умов (а.с.8) та листі від 26.09.2019р. № 71.

Про отримання відповідачем зазначеного листа від 26.09.2019р. № 71 йдеться у відповіді -повідомленні про заперечення у поновленні договору оренди землі від 25.10.2019р. № 6928/0-2032/0/95-19 (а.с.13), де прямо йдеться про згоду позивача на пропозицію відповідача про перегляд розміру орендної плати та встановлення її на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст.181 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладання господарських договорів та встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Разом з тим допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ст.188 ГК України, яка регламентує порядок зміни та розірвання господарських договорів, визначено, що міна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З матеріалів справи та з тексту договору оренди землі вбачається, що вчинення дій щодо зміни умов договору не є прямим та виключним обов"язком саме позивача. Така ініціатива, згідно ст. 181 - 188 ГК України може бути виявлена будь-якою із сторін. Крім того, вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони досягли згоди щодо зміни умов договору в частині збільшення розміру орендної плати до 12%.

Відтак, під час розгляду справи не підтвердились твердження відповідача щодо неналежного виконання умов договору позивачем, що було заявлено як причину припинення дії спірного договору оренди землі. Навпаки, підтверджено, що позивач належним чином протягом 10 років виконував свої обов"язки за договором щодо повної сплати орендної плати.

Суд надає наступну оцінку наступним заявам позивача про поновлення строку дії спірного договору : заява від 20.12.2018р. № 124(а.с.8), заява від 26.09.2019р. № 71 (а.с.50), у яких позивач просить поновити дію договору на наступний строк - 7 роківу, та у яких зазначав, що він бажає скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. .

Відповідно до Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері виконання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду територіальні органи Держгеокадастру було рекомендовано встановлювати строк дії оренди 7 років та розмір орендної плати не нижче восьми відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відтак, вбачається, що позивач під впливом помилкового тлумачення рекомендацій Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними невірно застосував дані рекомендацій в частині визначення строку, на який він дійсно мав намір продовжити дію договору оренди.

Разом з тим, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у жодному своєму листі-відповіді на пропозиції позивача не надавало обгрунтованих заперечень проти цього строку та не пропонувало іншого строку дії договору.

Суд зазначає, що позовні вимоги позивачем сформульовано з урахуванням приписів саме ст.33 Закону України "Про оренду землі", позивач просить поновити договір на той же строк, на який було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Генічеському реєстраційному відділі Херсонська регіональна філія ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065 - на 10 років.

Приймаючи рішення, суд враховує, що відповідно до чч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

У ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» вказано, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права. Суд вважає необхідним застосувати висновки ЄСПЛ, викладені в рішеннях у справах «Ятрідіс проти Греції» від 25.03.1999, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 щодо сумісності заходу втручання, зокрема держави, у право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також застосовує рішення ЄСПЛ у справах «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації», «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України», «Суомінен проти Фінляндії», «Хаджинастасиу проти Греції» щодо мотивованості судових рішень. При цьому слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина четверта статті 122 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

.

Поновлення договору оренди землі у судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків. Належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що і може бути предметом розгляду в суді.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18, від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Водночас, рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стосовно розподілу судових витрат. Оскільки суд позов задовольняє повністю, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 782, 25 га (земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284,96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166, 72 га (рілля), земельна ділянка №4- площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого у Генічеському реєстраційному відділі Херсонська регіональна філія ДП «Центру ДЗК» від 25 листопада 2009 року за № 4АА72000065.

3. Визнати укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки , укладеного між ТОВ «АГРОФІРМА імені ШЕВЧЕНКА» та ГУ Держгеокадастру в Херсонській області щодо земельної ділянки площею 782, 25 га ( земельна ділянка №1 - площею 98,52 га, в тому числі 98,52 га (рілля), земельна ділянка №2 - площею 284, 96 га, в тому числі 284, 96 га (рілля), земельна ділянка №3 - площею 166, 72 га, в тому числі 166,72 га (рілля), земельна ділянка №4-площею 232, 05 га, в тому числі 232, 05 га (рілля) на території Плавської сільської ради Генічеського району в наступній редакції:

"Угода про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого

25 листопада 2009 року за № 4АА72000065

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, з однієї сторони та Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка», ідентифікаційний код 03784255, місцезнаходження Херсонська область, Генічеський район, с. Догмарівка, вулиця Центральна, 43, в особі генерального директора Сидоренко Лідії Федорівни паспорт НОМЕР_1 виданий Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 18 жовтня 2002 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , що діє на підставі Статуту, із другої сторони уклали дану угоду про наступне:

Сторони визнають Договір оренди землі зареєстрований у Генічеському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» від 25 листопада 2009 року за №4АА002151- 65 діючим, керуючись ст. 33 закону України «Про оренду землі» домовились про внесення змін до нього:

1. Сторони домовились поновити договір оренди строком на 10 років.

2. Сторони домовились встановити орендну плату в розмірі 12 % (дванадцять відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки."

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська,136-а, ідентифікаційний код юридичної особи 39766281) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка» ( ідентифікаційний код 03784255, місцезнаходження Херсонська область, Генічеський район, с. Догмарівка, вулиця Центральна, 43) судовий збір 3842 (Три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.01.2020р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна