Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"28" січня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1078/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М. , розглядаючи заяву представника Фізичної особи-підприємця Пригодського Сергія Павловича про відвід судді Вельмакіної Т.М. у справі №906/1078/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Пригодського Сергія Павловича

до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

- Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради.

- Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області.

про визнання недійсним договору оренди

за участю представників сторін:

від позивача: Пригодський С.П. - паспорт НОМЕР_1 від 27.08.1996;

Слівінський А.О. - ордер ЖТ № 059244 від 10.12.2019;

від відповідача: Невисевич М.В. - наказ №3-к від 13.01.2017;

від третьої особи1: Папірник О.Є. - паспорт № НОМЕР_2 ;

від третьої особи2: не прибув;

присутні: ОСОБА_1 - паспорт № НОМЕР_3 від 21.10.2019;

ОСОБА_2 - паспорт № НОМЕР_3 від 21.10.2019;

ОСОБА_3 - паспорт НОМЕР_4 від 17.02.1998;

ОСОБА_4 - паспорт НОМЕР_5 від 04.02.2004;

ОСОБА_5 - паспорт НОМЕР_6 від 06.05.1998,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Пригодський Сергій Павлович звернувся до суду з позовом про визнання недійсним з моменту вчинення договору оренди №467 від 01.08.2014.

28.01.2020 до суду через загальний відділ від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого останній просить суд поновити процесуальний строк на заявлення клопотання та витребувати: - у ПКР "Кооперативний ринок" оригінал для огляду судом та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи інвентаризаційного опису №3 торгівельних майданчиків від 31.12.2003; - у Коростишівської міської ради оригінал для огляду судом та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи архівних документів щодо будівництва Коростишівського колгоспного ринку, використані в якості доказів міською радою у справі №906/41/19. Пояснює, що асфальтобетонне покриття, частина якого є об`єктом оренди, зводилось у 1985 році при будівництві Колгоспного ринку, зможуть підтвердити наявність у Коростишівської міської ради архівні документи, посилання на які при визначенні судами комунального статусу асфальтного покриття, містилось у рішеннях судів у справі №906/41/19. Пропущення строку подання додаткових доказів позивач обґрунтував тим, що до цього часу такі документи безпосередньо до матеріалів справи не подавались, а сам позивач не є їх розпорядником.

Розглянувши подане клопотання в судовому засіданні, суд дійшов висновку про залишення останнього без задоволення, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, к р і м в и п а д к у, коли особа, яка його подає, о б ґ р у н т у є неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Також суд враховує, що відповідно до п.7 ч.2 ГПК України, суд вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання у підготовчому засіданні.

Так, ухвалою від 16.10.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання суду.

Ухвалою від 16.12.2019 суд:

- продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів;

- залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Міський ринок" Коростишівської міської ради та Коростишівську міську раду Коростишівського району Житомирської області;

- відклав підготовче засідання на 14.01.2020.

Ухвалою від 14.01.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1078/19 до судового розгляду по суті на 28.01.2020.

Тобто, вказане клопотання про витребування доказів, перш за все не підлягає задоволенню, оскільки право на його подання обмежене саме підготовчим провадженням.

Також суд враховує, що зважаючи на обґрунтування позовних вимог саме рішеннями судів у справі №906/41/19, позивач мав можливість та не був позбавлений права заявити таке клопотання як при зверненні з позовом до суду, так і впродовж підготовчого провадження, зокрема при залученні до участі у справі третіх осіб, заявивши водночас клопотання про поновлення процесуального строку на його подання.

Крім того, зважаючи на обґрунтування позовних вимог саме обставинами, встановленими рішеннями судів у справі №906/41/19, суд не вбачає процесуальної доцільності у витребуванні, зокрема, у Коростишівської міської ради оригіналу для огляду судом та належним чином засвідченої копії для долучення до матеріалів справи архівних документів щодо будівництва Коростишівського колгоспного ринку, використаних в якості доказів міською радою у справі №906/41/19.

Разом з тим, клопотання про витребування доказів не обґрунтовано неможливістю його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача, як того вимагає ч.1 ст. 81 ГПК України. У клопотанні, всупереч приписів п.4,5 ч.2 ст. 81 не зазначено, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуючи вищенаведене та зміст ч.1 ст. 81 ГПК України, відсутні підстави для окремого вирішення судом питання про поновлення процесуального строку на заявлення вищевказаного клопотання.

За вказаного, суд постановив протокольну ухвалу про залишення клопотання про витребування доказів без задоволення.

Також представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи інвертаризаційного опису №3, про витребування якого вказував представник позивача. Враховуючи відсутність заперечень учасників справи, суд долучив вказаний документ до матеріалів справи.

28.01.2020 до суду від третьої особи - Коростишівської міської ради надійшли письмові пояснення по справі за №03-26/203 від 24.01.2020. Вказані пояснення судом не беруться до уваги, у зв`язку з не дотриманням п. 9 ст. 80 ГПК України - відсутністю доказів направлення їх сторонам у справі.

У судовому засіданні представник третьої особи - КП "Міський ринок" Коростишівської міської ради подав письмові пояснення, в порядку ст. 168 ГПК України, які судом прийнято та долучено до матеріалів справи, зважаючи на те, що сторони не заперечували щодо їх отримання до судового засідання, а додатки цих пояснень містять документи, які є у загальному доступі та в учасників справи.

В судовому засіданні 28.01.2020 представник позивача в усному порядку заявив відвід судді Вельмакіній Т.М.

У зв`язку з зазначеним, для написання письмової заяви про відвід судді, оголошувалася перерва в судовому засіданні.

Письмова заява про відвід судді подана 28.01.2020 через загальний відділ господарського суду Житомирської області.

Заява мотивована тим, що: - дії суду не спрямовані на всебічне та об`єктивне дослідження обставин справи; - суд порушує порядок подання доказів сторонами, що призведе до визнання доказів неприпустимими в попередніх інстанціях з розгляду справи.

Обґрунтовуючи заяву, представник відповідача заявляє, що до початку розгляду справи по суті ним було подано через канцелярію суду клопотання про витребування у органу місцевого самоврядування правовстановлюючих архівних документів на об`єкт оренди за громадою м. Коростишева. Вказане клопотання суддя Вельмакіна Т.М. відхилила та відмовила у поновленні пропущеного строку для його подання попри те, що позивач не є розпорядником таких доказів, а на стадії підготовчого засідання, спеціально, з метою долучення таких доказів просив залучити Коростишівську міську раду, про ненаправлення відзиву від якої та ненадання затребуваних документів дізнався тільки після початку розгляду справи по суті. При цьому, представник позивача вказує, що суд не виніс ухвалу по вказаному питанню, чим позбавив можливості оскаржити відмову у поновленні строку в апеляційному порядку.

Також представник позивача вказав, що стороні позивача стало відомо про низку судових рішень під головуванням судді Вельмакіної Т.М., в яких суддя попри наявність заперечень орендарів в користуванні об`єктами оренди та відсутність у справах жодних доказів зворотнього, виносила рішення на користь ПКР "Кооперативний ринок" про стягнення з таких осіб неустойки, начебто, за неповернення об`єктів оренди. При цьому представник позивача зсилається на справу №906/471/19, рішення у якій скасовано судом апеляційної інстанції.

Таким чином, як вказує представник позивача, суд при розгляді справи не сприяє в користуванні його правами, дії суду не спрямовані на повне та всебічне дослідження правовідносин. Вчиняє дії із долучення до справи доказів в порушення порядку, визначеного ГПК України, що ставить під сумнів неупередженість судді Вельмакіної Т.М. та її безсторонність при розгляді справи №906/1078/19. Також представник позивача вказує, що представник відповідача повідомляв орендарів про те, що у нього в Господарському суді Житомирської області є "зв`язки", і що вже все "вирішено".

Розглядаючи заяву представника позивача про відвід судді від 28.01.2020, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Розглянувши заяву представника відповідача про відвід судді, суд вважає її необґрунтованою, з огляду на таке.

Підстави для відводу та самовідводу судді передбачені ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.3 ст. 38 цього ж Кодексу, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зі змісту заяви вбачається, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, є факт відмови суддею Вельмакіною Т.М. у задоволені клопотання позивача про витребування доказів, а також те, що існують рішення судді Вельмакіної Т.М. про стягнення з орендарів неустойки на користь КП "Кооперативний ринок".

Суд враховує, що згідно ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п. 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) № 33958/96, п. 42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom) від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява № 33949/02, стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п.58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Натомість, названої презумпції у заяві представника позивача про відвід судді не спростовано.

При цьому незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Тобто, з наведених норм процесуального закону вбачається, що не можуть бути підставами для відводу зсилання заявника на дії суду щодо задоволення або відмови у задоволенні певних клопотань та заяв учасників справи, а також процесуальна форма вчинення такої дії, чи процедурна дія, спрямована на з`ясування обставин справи при дослідженні доказів, оскільки такі підстави для відводу ст.35 ГПК України не передбачені та фактично є незгодою сторони з процесуальними рішеннями та процедурними діями судді.

За вказаного, суб`єктивна думка учасника процесу щодо процесуальних рішень, які були прийняті судом у даній справі, а також незгода з процесуальними рішеннями та процедурними діями судді при з`ясуванні обставин справи, прийнятими та здійсненими в ході розгляду справи, не можуть бути підставою для відводу судді.

Підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді.

Отже, самі по собі судові рішення не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні вказаних судових рішень на користь однієї із сторін.

Натомість, заявником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження наявності обставин заінтересованості судді Вельмакіної Т.М. у результаті розгляду даної справи та які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Також суд вважає за доцільне звернути увагу, що зсилання представника позивача лише на висловлювання тих чи інших осіб не можуть свідчити про упередженість судді, а не коректні висловлювання є не припустимими в силу п.1 ч.2 ст. 42 ГПК України, згідно якої учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Вельмакіної Т.М. має бути здійснений суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу №906/1078/19, і визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 32 цього Кодексу, а провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 20, 32, 35, 39, п. 5 ч. 1 ст. 228, п. 9 ст. 229, ст.ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим, заявлений представником позивача - фізичної особи-підприємця Пригодського Сергія Павловича відвід судді Вельмакіній Т.М.

2. Питання про відвід судді Вельмакіної Т.М. у справі № 906/1078/19 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено у порядку, встановленому ч.1 ст. 32 ГПК України.

3. Провадження у справі № 906/1078/19 зупинити до вирішення питання про відвід судді Вельмакіної Т.М.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.01.20.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам;

4,5 - третім особам.