ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 справа № 914/2253/19

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», м.Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Новосада Віталія Мирославовича, м.Львів

про стягнення 44 799,13 грн заборгованості.

За участю представників:

від позивача: Бутко А.С. - представник (довіреність № 76 від 08.02.2019р.);

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до фізичної особи-підприємця Новосада Віталія Мирославовича про стягнення 44 799,13 грн заборгованості, з яких заборгованість за тілом кредиту 18 740,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 0,01 грн, заборгованість за комісіями 875,00 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту 18 756,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 0,02 грн, прострочена заборгованість за комісіями 2 895,00 грн, пеня 3 533,10 грн.

Ухвалою від 11.11.2019 р. суд залишив без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» та надав позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху. У зв`язку з усуненням допущених недоліків позовної заяви, 27.11.2019 р. Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 18.12.2019 р.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 18.12.2019 р., на адресу суду від відповідача не повернулось поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду від 27.11.2019 р. про відкриття провадження у справі або поштовий конверт без вручення його адресату. Поштовий конверт надсилався відповідачу на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79066, м.Львів, вул. Сихівська, буд.15, кв. 61.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та у зв`язку із розглядом справи №91/2253/19 за електронним запитом від 11.11.2019 р. за № Господарським судом Львівської області отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого фізична особа-підприємець Новосад Віталій Мирославович станом на 28.10.2019 р. перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання 18.12.2019 р. з`явився, вимоги ухвали суду від 27.11.2019 р. повністю не виконав, позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві. Заяви, клопотання не подавав.

В судовому засіданні 18.12.2019 р. суд оглянув оригінали документів, а саме: повідомлення-вимоги № 20351/70 від 10.10.2019р. та докази її надсилання відповідачу.

Відповідач в судове засідання 18.12.2019 р. не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 27.11.2019 р. не виконав. Станом на 18.12.2019р. на адресу суду відзив, заяви, клопотання від відповідача не надходили.

Ухвалою від 18.12.2019 р. суд відклав розгляд справи по суті на 20.01.2020 р.

Ухвалою від 23.12.2019 р. суд постановив виправити описку допущену в ухвалі Господарського суду Львівської області від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи по суті. В ухвалі Господарського суду Львівської області від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи по суті, п.1 резолютивної частини ухвали слід читати: «Відкласти розгляд справи по суті на 22.01.20 р. о 10:00 год.»

Ухвалу суду від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи та ухвалу суду від 23.12.2019 р. про виправлення описки в ухвалі суду від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи на 22.01.2020 р. отримано позивачем та відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявними в матеріалах справи.

Ухвала суду від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи та ухвала суду від 23.12.2019 р. про виправлення описки в ухвалі суду від 18.12.2019 р. про відкладення розгляду справи на 22.01.2020 р. надсилалась відповідачу на дві адреси поштову: АДРЕСА_2 та на юридичну: АДРЕСА_1 .

22.01.2020 р. представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 18.12.2020 р. подано до канцелярії суду заяву за вих.№1903/70 від 21.01.2020 р. (вх.№3599/20), про долучення доказів надсилання відповідачу повідомлення-вимоги від 10.10.2019 р. №20351/70 на юридичну адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ); належним чином завірену копію виписки банку про надходження коштів за кредитним договором №ID4807880 від 11.06.2018 р. за період з 11.06.2018 р. по 21.01.2020 р; розрахунок заборгованості станом на 10.10.2019 р.; конверт (повернення) яким позивач на виконання вимог ухвали суду 11.11.2019 р. надсилав відповідачу позовну заяву з додатками на юридичну адресу: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання 22.01.2020 р. для розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав у сумах вказаних у розрахунку позовних вимог, який 22.01.2020 р. був долучений до матеріалів справи.

Слід зазначити, що у наданому 22.01.2020 р. позивачем розрахунку позовних вимог зазначено інший період (більший) ніж у розрахунку долученому до позовної заяви. Водночас, позивач не подавав заяви про збільшення позовних вимог, усно таку не заявляв, відтак суд розглядає позовні вимоги в тих сумах, які вказані у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 22.01.2020 р. не з`явився, явки представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується судовим повідомленням-викликом - штрихкодовий ідентифікатор №80 7 від 24.12.2019 р., вручено - 03.01.2020 р. (вх.№770/20 від 10.01.2020 р.).

Відводів складу суду сторонами не заявлено. Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд зазначає, відповідач повідомлявся завчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Таким чином, в розумінні ст. ст. 120, 122, 242 ГПК України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання та достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, не вважає відсутність відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті. Клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи не надходили.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 22.01.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.06.2018 р. між позивачем (АТ «Таскомбанк») та фізичною особою-підприємцем Новосадом Віталієм Мирославовичем було укладено кредитний договір №ID4807880 (шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви-договору №ID4807880 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50 000,00 грн із терміном погашення не пізніше 11.06.2020 р., а відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати кредит та відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до погодженого графіка.

Позивач стверджує, що позичальник за кредитним договором не здійснював погашення основної суми кредиту відповідно до встановленого графіку та не сплачував проценти за користування кредиту, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі.

Позивачем було надіслано відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати відправлення вимоги. Зважаючи на те, що вимоги відповідачем виконанні не були, банк звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 44 799,13 грн заборгованості, з яких заборгованість за тілом кредиту 18 740,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 0,01 грн, заборгованість за комісіями 875,00 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту 18 756,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 0,02 грн, прострочена заборгованість за комісіями 2 895,00 грн, пеня 3 533,10 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

11.06.2018р. між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (банк) та фізичною особою-підприємцем Новосадом Віталієм Мирославовичем (позичальник) укладено кредитний договір №ID4807880 (надалі - договір) (шляхом підписання електронним цифровим підписом заяви-договору №ID4807880 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»).

Відповідно до п. 1.1. договору, за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.2. договору, кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2, відкритий у АТ «Таскомбанк» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Положеннями розділу 2 договору визначено умови надання кредиту: розмір кредиту: 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Валюта кредиту: гривня. Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних; розмір комісійної винагороди: 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно). Тип процентної ставки: фіксована. Терміни і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору. Термін повернення кредиту: 11.06.2020 р.

У додатку 1 до договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту.

Згідно з положеннями п. 18.1.1.-18.1.2. Умов та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» назва кредитного продукту - «Кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнта. Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) - кредитний продукт у формі овердрафту на поточний рахунок юридичної особи або фізичної особи-підприємця (далі - клієнт), який надається на поповнення оборотних коштів (за виключенням надання фінансової допомоги) і здійснення поточних платежів клієнта, в межах встановленого ліміту кредитування (далі - Ліміт). Ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Про розмір Ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку «ТАС24/Бізнес», мобільний додаток «ТАС24/Бізнес», SМS-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є первинний бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку відповідача, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

На виконання умов договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в якості кредиту у розмірі 50 000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки по банківському рахунку.

Відповідно до п. 18.1.4. розділу 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», продукт: Кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/Бізнес (надалі - Правила), кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди. Ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Правилами. У випадку зниження канком Ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими Правилами, клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового Ліміту в найкоротші терміни, але не пізніше дати закінчення періоду безперервного користування Кредитом. В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою Ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Положеннями п. 18.1.6.-18.1.7. Правил передбачено, що Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів НБУ. Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому цими Правилами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Заяву-договір про приєднання клієнта до Правил, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку «ТАС24/Бізнес», мобільний додаток «ТАС24/Бізнес», SМS-повідомлення або інших).

Так, положеннями п. 18.1.9. Правил передбачено, що періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування кредитом складає не більше 30 днів.

Згідно з положеннями п.п. 4. п. 18.1.15.3. Умов та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» банк зобов`язувався проводити обслуговування кредиту клієнта згідно з наступним порядком: за рахунок грошових коштів, що надійшли на поточний рахунок клієнта, в першу чергу проводиться погашення заборгованості за процентами, комісіями та іншими винагородами банку за надання ркедиту, які нараховані згідно цінових параметрів, зазначених на сайті банку. Грошові кошти, що розраховуються на поточний рахунок клієнта, автоматично зменшують дебетове сальдо по поточному рахунку. У разі відсутності надходжень грошових коштів на поточний рахунок клієнта, погашення процентів, комісій та інших винагород банку за надання кредиту, проводиться за рахунок невикористаного залишку кредиту. Після погашення заборгованості за процентами, банк проводить оплату тіла заборгованості.

Положеннями п. 18.1.16.1.-18.1.16.6. Правил передбачено, що клієнт зобов`язується використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 18.1.2. цього розділу Правил. Сплатити проценти та інші види винагороди банку за весь час фактичного користування кредитом згідно з п. 18.1.20. Виконувати погашення заборгованості за кредитом, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 18.1.9. Виконувати погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знову встановленим Лімітом згідно періоду безперервного користування кредитом, вказаного в п, 18.1.9. Повернути кредит у строки встановлені цим розділом Правил.

Так, положеннями п. 18.1.16.6. Правил передбачено, що клієнт доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків (як відкритих на момент початку обслуговування банком Ліміту клієнта, так і тих, які відкриті після цього), у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, а також процентів за його використання, а також виконання інших зобов`язань перед банком за використання кредиту, в межах сум, що підлягають сплаті банку згідно з цим розділом Правил та цінових параметрів. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається номер, дата і посилання на пункт Правил.

За змістом п.п. «а» п. 18.1.17.3., при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Правил, в т. ч. при порушенні цільового використання кредиту, банк на свій розсуд має право, зокрема, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному об`ємі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання.

Положеннями п. 18.1.10. Правил передбачено, що для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка. Сторони в порядку ч.1 ст.212 Цивільного кодексу прийшли до взаємної згоди про те, шо процентна ставка за користування кредитом може бути змінена банком, у випадку зміни економічних умов та/або збільшення розміру облікової або ставки рефінансування Національним банком України на 1 або більше пунктів, та/або збільшення рівня інфляції та/або вартості ресурсів на ринку позикового капіталу та/або зміни кредитної політики Національного банку України, та/або збільшення курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені цим договором. Узгоджений сторонами змінений розмір процентної ставки за користування кредитом є чинним з моменту доведення інформації про її зміну способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в повідомлені про зміну розміру процентної ставки. Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку ТАС24/Бізнес, мобільний додаток «ТАС24», SМS-повідомлення або інших).

Згідно з п. 18.1.11. Умов та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості - за кожний день прострочення, починаючи з першого дня виникнення простроченої заборгованості та по останній день існування такої заборгованості включно. Положення цього пункту договору мають поновлювальний характер та можуть застосовуватися протягом всього строку дії цього договору.

Відповідно до п. 18.20.1. розділу 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» передбачено, що за користування Кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти та інші види винагороди, згідно Цінових параметрів, зазначених на Сайті Банку.

Так, положеннями п. 18.1.20.2.-18.1.20.4. Правил передбачено Порядок розрахунку процентів: за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, встановленому ціновими параметрами, зазначеними на сайті банку. Розрахунок процентів за користування кредитом проводиться щодня на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Списання нарахованих процентів виконується з 1-го по 10-те число кожного місяця, за попередній місяць. У разі непогашення кредиту на дату закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню (період безперервного користування кредитом, вказаний в п. 18.1.9 цих Правил), починаючи з наступного дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку проценти за користуванням кредитом, штраф та пеню в порядку та розмірі, встановленому ціновими параметрами. Відповідно до ст. 212 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в цінових параметрах.

Відповідно до п. 18.20.5. та п.18.20.6. розділу 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» передбачено, що клієнт сплачує банку комісію за управління лімітом 1-го числа кожного місяця у відсотках від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку і розмірі, визначених в цінових параметрах. У разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісії або іншої винагороди припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Так, положеннями п. 18.1.21.5. Правил сторони домовились, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих процентів, комісії, штрафу та інших винагород, право банку на отримання яких передбачено цим розділом Правил, становить 5 років.

Як зазначає у позовній заяві позивач, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, банком на адресу відповідача (80211, Львівська область, Радехівський район, с.Андріївка, вул. Піскова, буд.71) було скеровано повідомлення-вимогу №20351/70 від 10.10.2019 р. про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафних санкцій.

У зв`язку зі зміною юридичної адреси відповідача, банком також було скеровано повідомлення-вимогу №20351/70 від 10.10.2019 р. про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафних санкцій на юридичну адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Доказів надання відповіді на зазначене повідомлення-вимогу, або доказів задоволення вимоги та погашення заборгованості суду не подано.

Відтак, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст укладеного договору дає підстави вважати його договором приєднання. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є кредитний договір №ID4807880 від 11.06.2018 р. укладений шляхом приєднання відповідача до публічної оферти в результаті підписання заяви-договору №ID4807880 за допомогою накладення електронного цифрового підпису.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» врегульовує відносини, що виникають між юридичними, фізичними особами, суб`єктами владних повноважень у процесі надання, отримання електронних довірчих послуг, процедури надання цих послуг, нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також основні організаційно-правові засади електронної ідентифікації.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Приписами ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги". Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Згідно п.2 ст. 29 Закону України «Про електронні довірчі послуги», центральний засвідчувальний орган надає кваліфіковану електронну довірчу послугу формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачам електронних довірчих послуг з використанням самопідписаного сертифіката відкритого ключа центрального засвідчувального органу.

Факт підписання між позивачем та відповідачем договору електронними цифровими підписами підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту Центрального засвідчувального органу (https://czo.gov.ua/verify).

Так, положеннями п. 18.1.16.1.-18.1.16.6. Правил передбачено, що клієнт зобов`язується: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 18.1.2. цього розділу Правил. Сплатити проценти та інші види винагороди банку за весь час фактичного користування кредитом згідно з п. 18.1.20. Виконувати погашення заборгованості за кредитом, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 18.1.9. Виконувати погашення різниці між заборгованістю за кредитом і знову встановленим Лімітом згідно періоду безперервного користування кредитом, вказаного в п, 18.1.9. Повернути кредит у строки встановлені цим розділом Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, банком на адресу відповідача (80211, Львівська область, Радехівський район, с.Андріївка, вул. Піскова, буд.71) було скеровано повідомлення-вимогу №20351/70 від 10.10.2019 р. про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафних санкцій.

У зв`язку зі зміною юридичної адреси відповідача, банком також було скеровано повідомлення-вимогу №20351/70 від 10.10.2019 р. про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, пені та штрафних санкцій на нову адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Доказів надання відповіді на зазначене повідомлення-вимогу, або доказів задоволення вимоги та погашення заборгованості суду не подано.

Відповідач наявності заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 740,00 грн не заперечив, доказів на спростування позовних вимог або на підтвердження сплати заборгованості до матеріалів справи не долучив.

На підставі наведеного, здійснивши перевірку здійсненого банком розрахунку заборгованості, суд погоджується з розміром таких. Отже, до стягнення підлягає 18 740,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 18 740,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ч.3 ст.346 ГК України кредити надаються банками під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків передбачених законом. Вказане узгоджується з положенням ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається із п.2.3.1. та п.2.4. договору сторони погодили, що розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних, тип процентної ставки: фіксована.

Так, положеннями п. 18.1.20.2.-18.1.20.4. Правил передбачено Порядок розрахунку процентів за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, встановленому ціновими параметрами, зазначеними на сайті банку. Розрахунок процентів за користування кредитом проводиться щодня на фактичну заборгованість за кредитом, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Списання нарахованих процентів виконується з 1-го по 10-те число кожного місяця, за попередній місяць. У разі непогашення кредиту на дату закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню (період безперервного користування кредитом, вказаний в п. 18.1.9 цих Правил), починаючи з наступного дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку проценти за користуванням кредитом, штраф та пеню в порядку та розмірі, встановленому ціновими параметрами. Відповідно до ст. 212 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в цінових параметрах.

На підставі наведеного, здійснивши перевірку здійсненого банком розрахунку заборгованості, суд погоджується з розміром таких. Отже, до стягнення підлягає 0,01 грн заборгованості за нарахованими відсотками та 0,02 грн простроченої заборгованості за нарахованими відсотками.

Згідно п.2.3.2. договору розмір комісійної винагороди: 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Відповідно до п. 18.20.5. та п.18.20.6. розділу 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» передбачено, що клієнт сплачує банку комісію за управління Лімітом 1-го числа кожного місяця у відсотках від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку і розмірі, визначених в цінових параметрах. У разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісії або іншої винагороди припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Так, положеннями п. 18.1.21.5. Правил сторони домовились, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, нарахованих процентів, комісії, штрафу та інших винагород, право банку на отримання яких передбачено цим розділом Правил, становить 5 років.

За своєю природою комісією є винагорода за здійснення банком банківських операцій.

На підставі наведеного, здійснивши перевірку здійсненого банком розрахунку заборгованості, суд погоджується з розміром таких. Отже, до стягнення підлягає 875,00 грн заборгованості за комісіями та 2 895,00 грн. простроченої заборгованості за комісіями.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.3.3. договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Згідно з положеннями п. 18.1.11. Умов та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості - за кожний день прострочення, починаючи з першого дня виникнення простроченої заборгованості та по останній день існування такої заборгованості включно. Положення цього пункту договору мають поновлювальний характер та можуть застосовуватися протягом всього строку дії цього договору.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку правомірності її нарахування, відтак до стягнення підлягає 3 533,10 грн пені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено вірогідними, достатніми та допустимими доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов задовольнити повністю.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Розподіл судових витрат.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Новосада Віталія Мирославовича (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30; ідентифікаційний код 09806443) заборгованість за тілом кредиту 18 740,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 0,01 грн, заборгованість за комісіями 875,00 грн, прострочену заборгованість за тілом кредиту 18 756,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими відсотками 0,02 грн, прострочену заборгованість за комісіями 2 895,00 грн, пеню 3 533,10 грн та 1 921,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення складено 27.01.2020 року.

Суддя Сухович Ю.О.