ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Справа № 923/897/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенко С.В. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", с. Княжичі Києво-Святошинського району Київської області,

до Фермерського господарства "ТЕЛЛУС-ЮГ", м. Київ,

про стягнення 1964139,34 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Черніговцев О.О., договір від 01.07.2019р..

від відповідача - не з`явився.

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з Слом`янським районним судом м. Києва та у відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

22 жовтня 2019 року Мале приватне підприємства Фірма "Ерідон" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства "ТЕЛЛУС-ЮГ" 1964139,34 грн. заборгованості, з якої: 699443,52 грн. - сума основного боргу, 160957,72 грн. - сума інфляційних втрат, 173937,90 грн. - сума 10% річних, 313088,24 грн. - сума відсотків за користування товарним кредитом та 616711,96 грн. - сума пені.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланням на порушення відповідачем умов договору поставки №346/18/209 від 22.02.2018р. в части проведення розрахунків за поставлений товар. За твердженням позивача, відповідачу згідно умов договору було поставлено товар - мінеральні добрива, на загальну суму 2121503,47 грн. ФГ "ТЕЛЛУС-ЮГ" було частково здійснено оплату за поставлений товар, залишок несплаченої заборгованості за підрахунками позивача становить 699443,52 грн. Оскільки відповідачем порушено строки виконання зобов`язань за договором в частини здіснення своєчасного розрахунку за поставлений повар, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1964139,34 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019р., визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 24 жовтня 2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи 923/897/19 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20 листопада 2019 року на 15 год. 30 хв.

Ухвалою від 13 листопада 2019 року суд відмовив Малому приватному підприємству Фірма "Ерідон" у задоволені заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції призначеному на 20 листопада 2019 року на 15:30 год. у справі 923/897/19.

У зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, для надання пояснень та доказів на підтвердження своїх тверджень, суд, ухвалою від 20 листопада 2019 року відклав підготовче засідання у справі.

За клопотання позивача, ухвалою від 21 листопада 2019 року вирішено судове засідання, призначене на 19.12.2019 на 10 год. 00 хв. у справі №923/897/19 проводити в режимі відеоконференції з Господарським судом міста Києва.

Ухвалою від 19 грудня 2019 року суд закрив підготовче провадження у справі № 923/897/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 16 січня 2020 року о 10:00 год.

За приписами ч.3.ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, ухвала суду від 19 грудня 219 року направлена на адресу учасників провадження рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

У призначене судове засідання прибув повноважний представник позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, до суду повернулись копії ухвал суду, які були направлені на адресу відповідача з відміткою пошти "про відсутність адресанта за зазначеною адресою та за закінченням строку зберігання".

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах № 910/15442/17 від 16.05.2018, 910/23064/17 від 10.09.2018, 906/587/17 від 24.07.2018.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини зробив, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 16 січня 2020 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 16 січня 2020 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 22 лютого 2018 року між Малим приватним підприємством Фірма "Ерідон" (надалі - постачальник або позивач) і Фермським господарством "ТЕЛЛУС-ЮГ (надалі - покупець або відповідач) був укладений договір поставки №346/18/209 (надалі - договір), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`зання поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити вартість поставленого товару.

Сторонами договору визначено ціну договору, умови оплати, якість товару, умови поставки та приймання товару, відповідальність сторін, строк дії договору та інші умови, учасниками договору досягнуто згоди з основних умов укладеного договору, який підписано уповноваженими особами підприємств та скріплено печатками.

Строк дії договору становить - до 31 грудня 2018р. В частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до п.1.2. договору найменування, асортимент та кількість Товару, який підлягає поставці за цим Договором зазначаються в Додатках, які є його невід`ємною частиною.

Сторонами договору погоджено, що ціна Товару оплачується в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро), зазначається у Додатках до цього Договору. Ціна Товару в національній валюті є орієнтовною та остаточно визначається на дату фактичної оплати Товару на умовах цього Договору. Еквівалент ціни товару в іноземній валюті, який зазначено в Додатку до цього Договору є незмінним на весь період дії цього Договору. Загальна вартість Товару, що постачається за цим Договором (ціна Договору), визначається Додатками та видатковими накладними, з врахуванням пункту 3.2. Договору. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни Товару, перевагу має видаткова накладна. Вартість тари та упаковки, в якій постачається Товар, входить до ціни Товару. ( Розділ 2 договору).

Учасниками договору визначено, що оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором та Додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі Рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення Додатків до цього Договору. Датою оплати Товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника (п.3.1 Договору).

Згідно пункту 3.2. Договору сторони погодили, що визначення ціни та загальної вартості Товару, що підлягає оплаті Покупцем здійснюється в національній валюті України, виходячи із курсу продажу долару США або Євро до гривні встановленому на Міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів у день, що передує даті оплати Товару (надалі «курс Міжбанку»). Для визначення «курсу Міжбанку» Сторони використовують дані, розмішені на веб- сайті http://minlin.com.ua/currency/mb/archive/, якщо інші джерела визначення курсу іноземних валют не зазначені в Додатках до цього Договору (надалі «Джерело курсу іноземних валют»).

Відповідно до умов пункту 3.3. договору оплата товару, який постачається на умовах попередньої оплати, здійснюється покупцем на підставі Рахунку на оплату, сформованого постачальником, з врахуванням умов пунктів 3.1. та 3.2. договору. Термін дії Рахунку на оплату складає 3 (три) банківських дні, включаючи дату його оформлення, якщо інше не буде погоджено сторонами. В разі порушення строків оплати, визначених Рахунком на оплату, зарахування платежів здійснюється, постачальником з курсу Міжбанку, встановленого на момент

Оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах попередньої оплати здійснюється за цінами, зазначеними в Рахунку на оплату. У разі недотримання Покупцем строків оплати Товару встановлених Рахунком на оплату, оформлення видаткової накладної здійснюється за цінами, визначеними з дотриманням умов пунктів 3.2 цього Договору, на момент надходження грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно пункту 3.4 Договору оформлення видаткових накладних на Товар, який постачається на умовах відстрочення оплати здійснюється за цінами, визначеними на дату формування видаткової накладної з дотриманням умов пунктів 3.2. цього договору.

Відповідно до додатку № 346/18/209/1-МД від 06.03.2018р. до договору поставки сторонами визначено асортимент товару, кількість, ціну та строки поставки.

Так, за умовами вказаного додатку ціна товару становить 2121503,47 грн., визначено наступний порядок проведення оплати - 100% від загальної вартості товару покупець сплачує на умовах відстрочення оплати до 10.09.2018, період відвантаження товару визначено з 14.03.2018 по 14.03.2018, у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару останній зобов`язаний сплатити на користь Постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами ) у розмірі 18% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу. Відповідач в свою чергу порушив зобов`язання за договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, що стало підставою для звернення позивача з відповідною позовною заявою до суду.

Позивачем на підтвердження здійснення поставки товару та наявної заборгованості відповідача за договором, надано наступні докази: копію договору поставки №346/18/209 від 22.02.2018, копію додатку до договору, копію видаткової накладної № 8417 від 07.03.2018, видаткової накладної № 8547 від 12.03.2018, видаткової накладної № 9059 від 13.03.2018, видаткової накладної № 10325 від 16.03.2018, видаткової накладної № 16789 від 02.04.2018, видаткової накладної № 27492 від 16.04.2018, копіями платіжних доручень № 617 від 27.11.2018, № 685 від 21.01.2019, № 687 від 22.01.2019, копіями угод про залік зустрічних вимог від 05.08.2019 та від 13.08.2019.

За розрахунками позивача, на виконання умов договору поставки №346/18/209 від 22.02.2018, було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2121503,47 грн. Відповідачем частково було здійснено розрахунок за поставлений товар, залишок несплаченої суми становить 699443,52 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем строків проведення розрахунків за поставлений товар, позивачем нараховано 160957,72 грн. - сума інфляційних втрат, 173937,90 грн. - 10% річних, 313088,24 грн. - відсотки за користування товарним кредитом та 616711,96 грн. - пеня.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 3 додатку № 346/18/209/1-МД від 06.03.2018р. до договору, покупець зобов`язаний був оплатити поставлений товар в строк до 10.09.2018р.

Отже, з урахуванням приписів пункту 3 додатку № 346/18/209/1-МД від 06.03.2018р. до договору та ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був здійснити повний розрахунок з позивачем за поставлений товар в строк до 10.09.2018р., однак відповідачем не було виконано вказаних вимог Закону та договору.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 699443,52 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 699443,52 грн., є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та 10% річних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Право на нарахування пені та 10% річних сторони узгодили в п.6.2, п.6.7 п. 6.8. Договору та п.4 та п. 5 Додатку договору.

Відповідно до п. 6.8. договору сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим Договором відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

Згідно пункту 6.7. договору та ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити загальну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Умовами п. 6.7. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань передбачених пунктами 3.2. та 3.3. цього договору, покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника 10% (десяти відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Пунктом 4 Додатку до договору встановлено, що у разі порушення покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару, останній зобов`язаний сплатити на користь постачальника плату за користування товарним кредитом (користування чужими грошовими коштами) у розмірі 18% річних, нараховану на вартість отриманого але неоплаченого товару.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків інфляційних втрат, пені, 10% річних та відсотків за користування чужими грошовими коштами (а.с.5-8 ), та встановлено, що вони є вірним.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення 160957,72 грн. інфляційних втрат, 173937,90 грн. 10% річних, 313088,24 грн. відсотків за користування товарним кредитом та 616711,96 грн. пені - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "ТЕЛЛУС-ЮГ" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 37478546) на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" (08143, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Воздвиженська, 46, ідентифікаційний код юридичної 19420704) суму основного боргу у розмірі 699443,52 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 160957,72 грн., суму 10% річних у розмірі 173937,90 грн., суму відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 313088,24 грн., суму пені у розмірі 616711,96 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 29462,10 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.01.2020р.

Суддя С.В. Нікітенко