Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1239/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Євчук Наталії Ярославівни,

про стягнення заборгованості в сумі 15131 грн 46 к.

представники сторін не з"явилися.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Євчук Наталії Ярославівни про стягнення заборгованості в сумі 15131 грн 46 к.

Вирішення процесуальних питань.

20.11.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити розгляд справи по суті на 12.12.2019 (ухвала від 20.11.2019), який суд постановив відкласти на 16.01.2020.

16.01.2020 суд постановив відкласти розгляд справи на 22.01.2020.

В судове засідання 22.01.2020 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалами направленими відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресами, зазначеними у позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які повернулася на адресу суду з відділення поштового зв`язку.

Факт не отримання копій ухвал, які суд з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав відповідачам за належною адресою та які повернулися в суд у зв`язку з їх неотриманням адресатами, свідчить про суб`єктивну поведінку сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Згідно ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.01.2020 суд ухвалив рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов"язань, що виникли між сторонами на підставі договорів № 94 від 01.12.2011 та №500 від 22.11.2013 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, отримані послуги не оплатив, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 15131 грн 46 к.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

01.12.2011 КП "Єдиний розрахунковий центр", яке 25.12.2015 згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 перейменовано в КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія", (виконавцем) та Фізична особа - підприємць Євчук Наталія Ярославівна (споживачем) уклали договір №94 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі -Договір №1)

Згідно статті 2 Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку (вул. Незалежності,36а/22 у місті Івано-Франківську, магазин "Світильники"), який перебуває на балансі КП "Єдиний розрахунковий центр", власники якого не визначили виконавця житлово-комунальних послуг самостійно, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах передбачених цим договором.

22.11.2013 КП "Єдиний розрахунковий центр", яке 25.12.2015 згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 66-2 перейменовано в КП "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія", (виконавцем) та Фізична особа - підприємць Євчук Наталія Ярославівна (споживачем) уклали договір №500 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі -Договір №2)

Згідно статті 2 Договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку (вул. Галицька,47/14 у місті Івано-Франківську, магазин "Світильники"), який перебуває на балансі КП "Єдиний розрахунковий центр", власники якого не визначили виконавця житлово-комунальних послуг самостійно, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах передбачених цим договором.

Далі по тексту Договір №1 та Договір №2 іменуються як Договори.

Невід`ємними частинами цих договорів є рішення органу місцевого самоврядування Івано-Франківська про встановлення тарифу, його структури, періодичності та строків надання Послуг. Розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється на підставі рахунку-фактури, залежно від кількісних та якісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку та прибудинкової території (п.2.2., 2.3. договорів).

Тарифи встановлені рішеннями виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: від 27.12.2011 № 842, від 17.03.2016 № 211, від 30.12.2016 № 903, від 19.10.2017№ 870, від 27.12.2017 № 1256.

Перелік та вид послуг визначений в ст. 3 Договорів.

За змістом пунктів 3.1, 3.7 та 3.8 Договорів, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості; надавати споживачеві інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів тощо. Розглядати претензії та скарги споживача і надавати споживачу компенсацію у випадку надання послуг неналежної якості.

Обов`язки споживача сторони визначили в ст. 4 цих Договорів.

Так, згідно з пунктами 4.1 Договорів, споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлені цим Договором строки та порядку, а також передбачену Договором неустойку.

Як визначено в ст. 7 договорів , щомісячна плата складається з вартості кожної з послуг, що надаються для будинку споживача, розрахованої відповідно до встановленого тарифу, структури та періодичності. Розрахунковий період за цим договором починається 20 числа місяця, попереднього за звітним і закінчується 19 числа звітного місяця. Розмір щомісячної плати за послуги визначається на підставі рахунку-фактури, доступному для перегляду на персональній сторінці споживача на сайті domivka.if.ua. Рахунок-фактура вноситься в електронний обліковий регістр виконавця. На вимогу споживача виконавець зобов`язаний надати рахунок-фактуру на паперовому носії, засвідченому печаткою виконавця. Рахунок-фактура, складений на підставі цього Договору, є свідченням фактичного надання Послуг та підставою для оплати.

В ст. 8 Договорів сторони передбачили строк та порядок оплати наданих виконавцем послуг, а також порядок зарахування здійснених споживачем платежів.

Згідно з пунктом 8.1. договору, оплата послуг за кожен розрахунковий період здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 29 числа звітного місяця.

Згідно з п. 11.1 Договорів, у разі порушення виконавцем умов договору, споживачем та представником виконавця складається акт-претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо.

Відповідно до пунктів 12.2, 12.3 Договорів, датою їх укладення є дата початку отримання споживачем від виконавця послуг. Ці договори укладаються строком на три роки та вважається продовженим на той самий термін, якщо за місяць до закінчення його строку жодною із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як стверджує позивач за період листопад 2011 - жовтень 2019 позивач надав відповідачу визначені в укладених між ними договорах послуги на загальну суму 20893 грн 80 к. В порушення умов договорів відповідач оплату наданих послуг здійснив частково в сумі 7030 грн 92 к., внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 15131 грн 46 к., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

В підтвердження чого подав копії рахунків-фактур, відповідні договори із підрядними організаціями, акти приймання-передачі виконаних робіт та Довідку про розрахунки заборгованості за надані послуги по особовому рахунку відповідача №97, відповідно якої заборгованість відповідача перед позивачем становить 13862 грн 88 к.

03.10.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію №01-03/1028 з вимогою оплатити заборгованість за надані послуги, докази направлення якої наявні в матеріалах справи. Проте, ця вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв"язку з цим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Дослідивши подані позивачем докази, суд встановив, що ці докази підтверджують надання позивачем послуг на суму 13455 грн 59 к., виходячи з такого.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Матеріали справи на містять доказів, які б підтверджували надання позивачем послуг на суму 1268 грн 58 к.

Щодо надання послуг в сумі 407 грн 29 к., суд дослідивши та оцінивши подані позивачем акти приймання-передачі виконаних робіт від 07.10.2015 та від 09.10.2017 на підставі яких позивач розрахував вартість наданих послуг відповідачеві встановив, що ці акти не містять інформації що підтверджує надання послуг саме відповідачу, що не дає суду можливості встановити дійсні обставини справи (факт надання послуг), а тому не можуть бути належними та достовірними в розумінні статей 76, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Розрахунок вартості наданих послуг не може ґрунтуватися на припущеннях позивача, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні ст.73 Господарського процесуального кодексу України. Інших доказів на підтвердження наданих послуг позивач суду не подав.

З огляду на викладене, суд констатує, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1675 грн 87 к. вартості наданих за договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позивачем не доведені, не обґрунтовані та не підтверджені належними документальними доказами.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено у статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено статтею 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено в частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, істотною умовою договору про надання послуг є його оплатність шляхом покладення на замовника обов`язку оплатити виконавцеві послугу: в розмірі, у строки та в порядку, встановленими договором. Тобто законодавець зв`язує три елементи в єдину істотну умову договору - розмір оплати, порядок оплати і строк оплати.

Особливістю оплати деяких договорів про надання послуг є встановлення тарифів на послуги.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 4 Закон України "Про житлово-комунальні послуги", до повноважень органів місцевого самоврядування належать затвердження норм споживання комунальних послуг.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач, зокрема, має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, якому кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно приписів пункту 10 частини 1 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг в сумі 13455 грн 59 к. в строк встановлений договором підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 13455 грн 59 к. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1675 грн 87 к. позивачем не доведені, не обґрунтовані та не підтверджені належними документальними доказами, а тому до задоволення не належать.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №6332 від14 листопада 2019року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1864 грн 56 к. суд покладає на відповідача. Судовий збір в розмірі 56 грн 44 к. - на позивача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія" до Фізичної особи-підприємця Євчук Наталії Ярославівни про стягнення заборгованості в сумі 15131 грн 46 к. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Євчук Наталії Ярославівни, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради "Муніципальна інвестиційна управляюча компанія", вул. Незалежності,161, м. Івано-Франківськ, 76002 (код 35277442) 13455 (тринадцять тисяч чотириста п"ятдесят п"ять гривень) 59 к. - заборгованості, а також 1864(одну тисячу вісімсот шістдесят чотири гривні ) 56 к. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 1675 (однієї тисячі шістсот сімдесят п"ять гривень) 87 к. відмовити.

Судовий збір в сумі 56 (п"ятдесят шість гривень ) 44 к. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.01.2020

Суддя Т.В. Максимів