номер провадження справи 13/110/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.01.2020 Справа № 908/2671/15

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Істек на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/2671/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (пров. Шевченка, буд. 12, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00039002)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Істек (юридична адреса: вул. Тамбовська, буд. 1, м. Донецьк, 83030, адреса для листування: а/с 96, м. Київ, 02140, ідентифікаційний код 32510349)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (вул. Миру, буд. 34, м. Селидове, Донецька область, 85400, ідентифікаційний код 30962337)

про звернення стягнення на майно.

орган виконання: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622)

за участю представників:

від стягувача: не прибув

від боржника (заявника): Свириденко Д.І., в.о. генерального директора

від третьої особи: не прибув

від органу виконання: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Істек звернулось до Господарського суду Запорізької області зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/2671/15, в якій просить суд:

- постанову від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824 про арешт майна боржника, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем визнати протиправною;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень у особі його керівника усунути порушення шляхом скасування (зняття) арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю Істек, накладеного постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019, вказану заяву було розподілено на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 18.12.2019 прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Істек на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/2671/15 до розгляду та призначено судове засідання на 23.12.2019.

23.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю Істек до суду надійшла заява про уточнення вимог за скаргою від 12.12.2019 № 1-101, в якій останній сформулював свої вимоги у наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо не зняття арешту на майно ТОВ Істек, , накладеного постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ Істек, , накладеного Постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824.

Також, 23.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю Істек до суду надійшли письмові пояснення до скарги та лист з доказами надсилання копій скарги, пояснень і заяви про уточнення вимог за скаргою стягувачу, органу виконання та третій особі.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкладений розгляд скарги на 09.01.2020.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання 09.01.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оголошений склад суду.

Судом перевірені повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю Істек.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Істек підтримав скаргу у повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення вимог за скаргою від 12.12.2019 № 1-101 на протиправні дії та бездіяльність виконавця.

Представники позивача, третьої особи, органу ДВС в судове засідання не прибули, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового засідання з розгляду скарги повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності представників позивача, третьої особи, органу державної виконавчої служби.

В засіданні 09.01.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши скаргу ТОВ Істек, проаналізувавши надані матеріали та обставини справи, суд визнав скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на 26.04.2016 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР) відкрито виконавче провадження №50945824 по виконанню наказу Господарського суду Запорізької області № 908/2671/15 виданого 23.03.2016, про звернення стягнення на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Істек (83028, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ) в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, буд. 34, ) перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012. в розмірі 4 842 996,88 дол. США. та 2 091 231,93 грн., з яких заборгованість по кредиту 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди у розмірі 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 7 821,82 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 376,91 грн. звернути стягнення на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Істек (83028, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ).

Перелік майна наведено у виконавчому документі та в зазначеної постанові.

За вказаним виконавчим провадженням (далі - ВП) ТОВ «ІСТЕК» є боржником, а Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк - стягувачем.

03.11.2016 постановою ВПВР про стягнення виконавчого збору з ТОВ «ІСТЕК» стягнуто виконавчий збір 484 299,68 доларів США та 209 123,19 грн.

09.03.2017 зазначена постанова ВПВР постановою Донецького апеляційного суду, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017, визнана недійсною.

03.11.2016 постановою ВПВР про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно ТОВ «ІСТЕК» у межах суми звернення стягнення 5 327 296.56 дол. США (1150) та 2 300 355,12 грн.

09.03.2017 зазначена постанова ВПВР постановою Донецького апеляційного суду, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017, визнана недійсною.

12.11.2018 постановою ВПВР накладено арешт на майно ТОВ «ІСТЕК»:

- нерухоме майно - комплекс будівель когенераційної установки, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська) будинок № 1 (один). Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 6;

- нерухоме майно - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська) будинок № 1 (один). Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 6;

- на транспортні засоби та залізничний транспорт згідно договору застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012, а саме: Камаз 53215, КС 4574А, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 ; Тоуоtа аvensis, легковий седан, 2007 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4 ; АЦ ЗИЛ -433362 (вантажний, спеціальний), 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ); Електровоз ЕК-14 г № 1, 1967 року випуску (ін1145); Електровоз ЕК-14 г № 2, 1967 року випуску (ін1139); Електровоз ЕК-14 г № 3, 1963 року випуску (ін1006); Тепловоз ТЄЬ-2УМ, заводський № 338, 1989 року випуску, інвентарний № 282; Тепловоз ТГМ, заводський № 2339,1987 року випуску, інвентарний № 1460

у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у розмірі 5 327 296,56 USD та 2 300 355,12 грн.

14.11.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на підставі пункті 7, 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 VІІІ - далі закон № 1404, а саме: виконавчий документ повертається стягувачу, боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В обґрунтування повернення виконавчого документу стягувачу в постанові було зазначено про відсутність коштів на рахунках боржника, неможливістю для виконавця здійснити виконавчі дії за місцем знаходження боржника та його майна - на тимчасово непідконтрольній Україні території Донбасу, відсутність результату розшуку майна МВС.

Водночас, арешт з майна та коштів боржника - ТОВ «ІСТЕК», розшук його транспорту, витрат виконавчого провадження вирішено не було.

28.10.2019 постановою ВПВР відкрито виконавче провадження № 50945824 по виконанню наказу Господарського суду Запорізької області №908/2671/15 виданого 23.03.2016, про звернення стягнення на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Істек (83028, м. Донецьк, вул.. Майська, буд. 66, ) в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, буд. 34, ) перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в розмірі 4 842 996,88 дол. США. та 2 091 231,93 грн., з яких заборгованість по кредиту 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди у розмірі 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 7 821,82 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 376,91 грн. звернути стягнення на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Істек (83028, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ) та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною, згідно Висновку про вартість Предмета застави, виконаною суб`єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015, згідно вищезазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо. Перелік майна наведено у виконавчому документі та в зазначеної постанові.

Вказане виконавче провадження відкрито за повторним зверненням стягувача Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, після повернення цього ж виконавчого документу у першому виконавчому провадженні від 26.04.2016 №55511946.

28.10.2019 постановою ВПВР стягнуто з боржника - ТОВ «ІСТЕК», виконавчий збір в розмірі 484299,68 дол. США та 209123,19 грн.

02.12.2019 постановою ВПВР виконавчий документ за заявою стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за п.1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404, повернуто стягувачу.

В той же час питання зняття арешту з майна ТОВ «ІСТЕК» не вирішено.

За результатом повернення стягувачу виконавчого документу у першому виконавчому провадженні від 26.04.2016 № 50945824 залишився арешт рухомого та нерухомого майна боржника - ТОВ «ІСТЕК».

За результатом повернення виконавчого документу за заявою стягувача у виконавчому проваджені від 28.10.2019 № 60424595 збережено постанова про повторне стягнення виконавчого збору в розмірі 484 299,68 дол. США та 209 123,19 грн.

Таким чином за одним і тим же виконавчим документом має місце: збереження арешту майна ТОВ «ІСТЕК» за виконавчим провадженням від 26.04.2016 №50945824; за виконавчим провадженням від 28.10.2019 № 60424595 стягнуто виконавчий збір, хоча він вже був стягнутий у першим виконавчим провадженням та був визнаний судом протиправним, а сама постанова недійсною.

Виходячи з наведених обставин ТОВ «ІСТЕК» вважає, що у першому виконавчому провадженні від 26.04.2016 №50945824 постанова ВПВР від 12.11.2018 про накладення арешту на майно та у виконавчому провадженні від 28.10.2019 № 60424595 постанова від 28.10.2019 про повторне стягнення виконавчого збору є триваючим порушенням прав та інтересів ТОВ «ІСТЕК» як сторони виконавчого провадження в статусі боржника, права ТОВ «ІСТЕК» на мирне володіння своїм майном, адже перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню ним.

Як зазначалося вище, за виконавчим провадженням від 26.04.2016 № 50945824 орган ДВС своєю постановою від 15.04.2018 повернув виконавчий документ за п. 7 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник - фізична особа чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку). При цьому арешт майна не був скасований постанова від 12.11.2018.

Натомість, після повторного пред`явлення стягувачем виконавчого документу до виконання ДВС відкрило нове виконавче провадження від 28.10.2019 № 60424595, за яким ще раз стягнуто виконавчий збір у розмірі 484 299,68 доларів США та 209 123,19 грн.

Таким чином, до ТОВ «ІСТЕК», як боржника, тривають заходи примусового виконання, що повинні були бути скасовані та стягнуто виконавчий збір, що не підлягає стягненню, а за таких умов дії органу ДВС суперечать як виконавчому документу/рішенню суду так і Закону №1404 і тому є протиправними.

Так, згідно статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Тобто, виконавче провадження за наведених обставин спрямовано на примусове виконання конкретно визначеного судового рішення на підставі та в межах ціни виданого виконавчого документу. В даному випадку це наказ Господарського суду Запорізької області №908/2671/15, виданий 23.03.2016.

Згідно частин 2, 6 статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, а у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Таким чином, виконавчий збір не може перевищувати 10% ціни одного того ж виконавчого документу.

З огляду на зазначене, дії органу ДВС за новим виконавчим провадженням від 28.10.2019 № 60424595 по стягненню виконавчого збору є протиправними оскільки, по-перше, направлені на стягнення здвоєного виконавчого збору, по-друге, виконавчий збір не вірно визначений, а по-третє, на стягнення виконавчого збору, стягнення якого у даному випадку суперечить закону і що преюдеційне встановлене постановою від 09.03.2017 Донецького апеляційного Господарського суду, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2017. Зокрема і тієї підстави, що виконавцем був невірно визначений розмір виконавчого збору.

В той же час, 02.12.2019 за виконавчим провадженням від 28.10.2019 № 60424595 виконавчий документ був повернутий стягувачу за його заявою за пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону №1404. У цьому випадку вказаний закон передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, частини 1 цієї статті арешт з майна знімається (частина 3 статті 37 Закону № 1404).

Однак, постанови від 28.10.2019 про повторне стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні від 28.10.2019 № 60424595 та від 12.11.2018 про накладення арешту за виконавчим провадженням від 26.04.2016 № 50945824 залишилися.

Тобто, продовжують існувати заходи примусового виконання рішення за виконавчим документом, який повернутий стягувачу і такі заходи мусили бути скасовані (частина 3 статті 37 Закону №1404) насамперед стосовно ціни виконавчого документу. Відтак, з боку органу ДВС має місце протиправна бездіяльність щодо не скасування постанови про арешт майна та протиправні дії щодо винесення постанови про повторне стягнення виконавчого збору.

За приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Закон України «Про виконавче провадження» регламентує дії виконавця у випадку повернення виконавчого документу як за ініціативою самого виконавця так і за заявою стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні № 50945824 виконавчий документ було повернуто за ініціативи виконавця на підставі пунктів 7, 9 частини 1 статті 39 Закону №1404. За змістом частин 3, 5 даної статті арешт з майна не знімається, але і не позбавляє стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

В подальшому стягувач скористався зазначеним своїм правом та повторно пред`явив виконавчий документ до виконання, на підставі чого орган ДВС відкрив вже нове виконавче провадження № 60424595 (постанова про відкриття від 28.10.2019 ВП №60424595).

Надалі стягувач звернувся до органу ДВС з заявою про повернення виконавчого документу без виконання та зняття арешту з майна на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону №1404. У цьому випадку частина 3 статті 37 даного закону передбачає, що арешт з майна знімається.

Отже, разом з постановою від 02.12.2019 у новому провадженні № 60424595 про повернення виконавчого документу, виконавець повинен був зняти арешт з майна боржника, накладеного постановою 28.11.2018 ВП № 50945824.

Оскільки арешт не знято, то має місце порушення прав та інтересів боржника до цього часу.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З урахуванням приписів статті 1 Закону № 1404 про те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження вбачається, що відносно одного виконавчого документу може існувати тільки одне виконавче провадження і відповідні примусові заходи в рамках нього.

Таким чином, протиправна бездіяльність виконавця полягає у тому, що ним в супереч закону допущено існування двох одночасно діючих виконавчих проваджень стосовно одного і того ж виконавчого документу, не зняття арешту майна боржника, накладеного постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824 і що зумовлює порушення законних прав та інтересів боржника у вигляді обмеження на мирне володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Частиною п`ятою статті 59 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у всіх інших випадках (не охоплених ч.ч. 1-4 даної статті) арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

Крім того, згідно ст. ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Внаслідок не зняття арешту з майна ТОВ Істек, останній позбавлений права вільно користуватися своїм майном, розпоряджатися ним та використовувати у своїй господарській діяльності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, суд визнає протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо не зняття арешту на майно ТОВ «ІСТЕК», , накладеного постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824. Суд також зобов`язує відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ «ІСТЕК», , накладеного Постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні №50945824.

Враховуючи наведене вище, скарга ТОВ Істек судом задовольняється.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Істек на протиправні дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні рішення у справі № 908/2671/15 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко Владислава Андрійовича щодо не зняття арешту на майно ТОВ «ІСТЕК», , накладеного постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні № 50945824.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у особі його керівника та державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича усунути протиправну бездіяльність шляхом винесення постанови про зняття арешту на майно ТОВ «ІСТЕК», , накладеного Постановою від 12.11.2018 у виконавчому провадженні №50945824.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.01.2020.

Суддя Т.А. Азізбекян