ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"23" січня 2020 р. Справа № 918/404/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Олексюк Г.Є.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. від участі у справі №918/404/19

при розгляді апеляційної скарги Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2019р., повний текст якого складено 14.08.2019 р., у справі №918/404/19 (суддя Качур А.М.)

за позовом Релігійної організації "Управління Рівненсько-Волинської єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України) ("Управління Рівненсько-волинської єпархії УПЦ (ПЦУ)"

до Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.08.2019 р. у справі № 918/404/19 задоволено позов Релігійної організації "Управління Рівненсько-Волинської єпархії Української Православної церкви (Православної церкви України) ("Управління Рівненсько-волинської єпархії УПЦ (ПЦУ)" до Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько- Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.

В судовому засіданні 16.01.2020 р. представник відповідача заявив усну заяву про відвід судді Грязнова В.В. та судді Розізнаної І.В.

Колегія суддів апеляційного суду оголосила перерву в судовому засіданні до 20.01.2020 р. об 11:00 год. для надання відповідачу можливості подати заяву про відвід у письмовому вигляді.

20.01.2020 р. відповідач подав до суду апеляційної інстанції заяву про відвід від участі у даній справі суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020р. визнано заяву про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. необґрунтованою та зупинено апеляційне провадження у порядку ч. 3 ст. 39 ГПК України до вирішення питання про відвід колегії суддів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020 р. заяву відповідача про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Обґрунтовуючи вимоги заяви про відвід, заявник посилається на те, що судом необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (адвоката) про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Також, заявник вказує, що судді Грязнов В.В. та Розізнана І.В. брали участь у розгляді справи №918/255/17, що мало наслідком прийняття постанови від 13.03.2019 р., в якій суд допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права, а саме: судову повістку було направлено за невірною адресою, що в свою чергу потягло невручення такої повістки і її повернення з відміткою "за зазначеною адресою церкви не значиться", суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_1 , не врахував докази, які встановлюють обставини у справі № 918/255/17, а також норми права спеціального закону щодо релігійних організацій.

Дослідивши та оцінивши доводи заяви про відвід суддів, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Апеляційний суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є підставою для відкладення.

Матеріалами справи підтверджується, що апеляційна скарга подана саме відповідачем, в судовому засіданні 16.01.2020 р. були присутні представники скаржника - Маринич С.М. та Поляниця І.А., які з часу подання 16.01.2020 р. о 09:53 год. клопотання не з`явилися для ознайомлення з матеріалами справи. В свою чергу, коло осіб, які можуть представляти інтереси скаржника не є обмеженим, а явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась

Суд приймає до уваги, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, що чітко передбачено ч. 4 ст. 35 ГПК України, а тому доводи заявника в обґрунтування підстав відводу про безпідставне відхилення клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, судом визнаються безпідставними.

Окрім того, посилання заявника на ту обставину, що судді Грязнов В.В. та Розізнана І.В. брали участь у розгляді справи №918/255/17, за наслідками якої було прийнято постанову від 13.03.2019 р., в якій суд допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права, також не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу суддів від розгляду даної справи, оскільки дана постанова є чинною та не скасованою у встановленому законом порядку. При цьому, рішення судді в іншій справі щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу в силу ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

З огляду на викладене, заява про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. у даній справі не містить даних про наявність обставин упередженості або необ`єктивності суддів під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Релігійної громади парафії Святого Миколая-Чудотворця Рівненсько-Волинської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про відвід суддів Грязнова В.В. та Розізнаної І.В. від участі у даній справі.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.