ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" січня 2020 р. Справа№ 925/468/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зубець Л.П., Майданевича А.Г. від розгляду справи №925/468/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі №925/468/19 (суддя Скиба Г.М., повний текст складено - 29.07.2019) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1) Державний реєстратор Монастирищенської РДА, 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень учасників загальних зборів товариства, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки та скасування реєстраційних дій/записів в Єдиному державному реєстрі

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі №925/468/19 в задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про визнання недійсними рішень учасників загальних зборів товариства, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки та скасування реєстраційних дій/записів в Єдиному державному реєстрі, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі №925/468/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.09.2019 справу №925/468/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Жук Г.А, Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі №925/468/19.

У судовому засіданні 29.10.2019 колегією суддів у складі: головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Мальченко А.О., Жук Г.А. було заявлено самовідвід від розгляду справи №925/468/19, який ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 задоволено, а матеріали справи №925/468/19 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 апеляційну скаргу у справі №925/468/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2019 у справі №925/468/19 прийнято до свого провадження зазначеним складом колегії суддів та призначено справу до розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019, у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці, апеляційну скаргу у справі №925/468/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Зубець Л.П. та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 прийнято справу до провадження вказаним складом колегії суддів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2020, у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, апеляційну скаргу у справі №925/468/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Владимиренко С.В. та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 справу №925/468/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Разом з тим, 23.01.2020 від представника відповідача до суду надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зубець Л.П., Майданевича А.Г. від розгляду справи №925/468/19.

Вказана заява мотивована неповідомленням судом представника відповідача - адвоката Дикої Л.О. щодо призначених судових засідань. Такі дії колегії суддів у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зубець Л.П., Майданевича А.Г., на думку заявника, направлені на те, щоб відповідач не міг належним чином скористатись своїм правом на судовий захист своїх інтересів. На переконання заявника, наведені обставини викликають сумніви щодо об`єктивності та неупередженості суддів при розгляді апеляційної скарги у даній справі, у зв`язку з чим, ним заявлено відвід зазначеному складу колегії суддів на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 заяву про відвід суддів Мартюк А.І. та Майданевича А.Г. від розгляду справи №925/468/19 визнано необґрунтованою; заяву про відвід судді Зубець Л.П. залишено без розгляду; зупинено провадження у справі №925/468/19, а матеріали справи №925/468/19 ухвалено передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Так, заява в частині відводу судді Зубець Л.П. залишена без розгляду, оскільки 23.01.2020 відбулась заміна судді Зубець Л.П. (перебування у відпустці), у зв`язку з чим заява про відвід розглядалася новим складом колегії суддів - головуючий суддя Мартюк А.І., судді Владимиренко С.В., Майданевич А.Г.

На розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Пономаренко Є.Ю. (головуючий суддя), судді - Дідиченко М.А., Кропивна Л.В. передано матеріали справи №925/468/19 для вирішення питання про зазначений відвід.

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 заяву відповідача визнано необґрунтованою в частині відводу суддів Мартюк А.І. та Майданевича А.Г. від розгляду справи №925/468/19, а в частині відводу судді Зубець Л.П. залишено без розгляду, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання про заявлений відвід підлягає розгляду судом в частині визнання його необґрунтованим.

Розглянувши заяву про відвід в частині визнання його необґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

В рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як вже вказувалося, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно із п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом з тим, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про відвід суддів від розгляду справи №925/468/19 не містить обставин, які б свідчили про наявність сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів при розгляді даної справи.

Так, представник відповідача Дика Л.О. посилається на неповідомлення її судом про дату, час та місце судового засідання у справі №925/468/19.

Стосовно наведеного слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Приписами ст. 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Тобто, нормами Господарського процесуального кодексу України визначено порядок повідомлення судом про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії саме учасників справи, до яких, зокрема, належать відповідачі.

При цьому, положеннями Кодексу не передбачено обов`язку суду повідомляти про дату, час і місце судового засідання представників сторін.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідач у даній справі належним чином повідомлявся про розгляд апеляційної скарги. Поштова кореспонденція надсилалась за адресою офіційного місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик», відомості про яку містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код 31100615).

Крім того, про обізнаність представників відповідача щодо розгляду апеляційної скарги у даній справі свідчать: подане 17.12.2019 адвокатом Дикою Л.О. клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване хворобою представника; подане 18.12.2019 адвокатом Коротковим А.П. клопотання про відкладення розгляду справи; відмітка представника відповідача Короткова А.П. у розписці від 18.12.2019, якою повідомлено про оголошення перерви в судовому засіданні до 26.12.2019; присутність представника відповідача Дикої Л.О. в судовому засіданні від 23.01.2020, що вбачається з протоколу та ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020.

З огляду на викладене, твердження заявника про обмеження його доступу до правосуддя, яке проявляється у неповідомленні про розгляд справи судом, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а відтак, не можуть бути підставою для відводу суддів Мартюк А.І. та Майданевича А.Г.

Водночас, як вже вище зазначалося, оскільки у відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання про заявлений відвід розглядається судом в частині визнання його необґрунтованим, відтак, з огляду на залишення заяви про відвід судді Зубець Л.П. без розгляду, питання стосовно відводу судді Зубець Л.П. не підлягає вирішенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма «Енергетик» про відвід суддів Мартюк А.І. (головуючий суддя) та Майданевича А.Г. від розгляду справи №925/468/19 відмовити.

Справу №925/468/19 повернути на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Мартюк А.І., суддів: Владимиренко С.В., Майданевича А.Г.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна