РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2020Справа № 910/13642/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг", третя особа-2: ОСОБА_1 , третя особи-3: Товариство з обмеженою відповідальністю «Псьол ЛТД» про стягнення 373 158,00 грн., за участю представників позивача - Вергелеса П.В., довіреність №б/н від 04.11.2019 року, відповідача - Кірсік С.В., ордер КВ №727878 від 24.10.2019 року, третьої особи-1 - не з`явився, третьої особи-2 - не з`явився, третьої особи-3 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 371 208,00 грн страхового відшкодування та 1 950,00 грн витрат за проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди на підставі ст.ст. 16, 22, 806 ЦК України, ст.ст. 9, 16, 20 ЗУ "Про страхування".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.11.2019 року.

25.09.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що вказаний випадок у відповідності до умов п. 5.1.7 договору страхування не є страховим випадком та вказав, що позивач не є належним позивачем у даній справі з огляду на те, що страховим сертифікатом №3003/290/000070 до договору страхування вигодо набувачем є ТОВ «Псьол ЛТД», у зв`язку із чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

26.11.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 року закрито підготовче провадження у спарві та призначено справу до розгляду по суті на 15.01.2020 року.

26.12.2019 року від третьої особи-3 до суду надійшли письмові пояснення.

15.01.2020 року представники третьої особи-1, третьої особи-2 та третьої особи-3 в судове засідання не з`явилися. Треті особи у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 371208,00 грн. страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту програма страхування «КАСКО Обережний» №3003/390/000001, а також про стягнення 1 950,00 грн. витрат за проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди.

Судом встановлено, що 23.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвайт" (лізингоодержувач) укладено договір № 171123-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу (надалі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1. договору лізингу), лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу (надалі - «предмет лізингу»), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку «специфікація» (надалі - «специфікація»), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством).

Відповідно до специфікації до договору, предметом лізингу є автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - предмет лізингу/автомобіль).

Як вбачається із акту приймання - передачі предмета лізину в користування за договором № 171123-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23 листопада 2017 року від 30.11.2017, предмет лізингу було передано позивачеві третьою особою-1.

16.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (страховик) було укладено договір №3003/390/000001 добровільного страхування наземного транспорту програма страхування «КАСКО Обережний» (надалі - договір страхування), за умовами якого (п. 1.1. договору страхування) предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованими ТЗ, зазначеними в окремих сертифікатах, що видаються на кожний окремий застрахований ТЗ.

Згідно з п. 2.1 договору страхування, вигодонабувач - призначена страхувальником при укладенні сертифікату фізична чи юридична особа, яка може зазнати збитків внаслідок настання страхового випадку.

Згідно страхового сертифікату №3003/290/000070 до договору №3003/390/000001 добровільного страхування наземного транспорту програма страхування «КАСКО Обережний» вигодонабувачем є ТОВ «ВіЕйБі Лізинг».

Відповідно до додаткового договору №1 до страхового сертифікату №3003/290/000070 сторони домовились внести зміни, а саме визнати вигодонабувачем - ТОВ «Псьол ЛТД».

Відповідно до 4.1. договору страхування страховим випадком за договором є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого ТЗ, складових частин, деталей або додаткового обладнання в результаті дії страхових ризиків, які відбулися протягом строку та на території дії договору.

У відповідності до п. 1 додатку «страхування» до договору страхування предмета лізингу здійснюється лізингодавцем на період з моменту підписання акту до спливу строку, зазначеного сторонами в пункті 5.1. договору самостійно та за власний рахунок за наступними страховими ризиками: при страхуванні обладнання та спецтехніки - пошкодження, втрата або знищення предмета лізингу (сукупність вказаних ризиків), спричинені дорожньо-транспортною пригодою, пожежею, вибухом, ударом блискавки, падінням предметів або їхніми уламками, стихійними лихами, протиправними діями третіх осіб, викраденням або іншим незаконним заволодінням предметом лізингу та/або його розукомплектуванням; при страхуванні транспортних засобів - на умовах повного «КАСКО».

Відповідно до пункту 5.1. договору страхування не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення страхувальником, його представником, водієм, особою, допущенною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій, зокрема, п. п. 5.1.7. здійснення страхувальником, водієм, особою, допущеною до керування ТЗ кримінально-караних дій або непокори органам влади (залишення місця події (крім випадків передбачених Правилами дорожнього руху), переслідування підрозділами Національної поліції України, використання підроблених номерних знаків, відмова від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння тощо.

За умовами п. п. 9.1.1.2. договору страхування при настанні страхового випадку за ризиком «ДТП», документом, який підтверджує факт його настання є довідка поліції (оригінал), завірена круглою печаткою, яка містить інформацію про обставини страхового випадку, наявність (відсутність) алкогольного, токсичного або наркотичного сп`яніння у водія, відомості про винуватця ДТП, а також, за вимогою страховика або у разі неможливості отримання зазначеної довідки, - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до довідки № 167503 про дорожньо-транспорту пригоду від 11.12.2018, копія якої міститься в матеріалах справи, 13.10.2018 року приблизно о 15:00 год. На трасі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 83 км.+ 50м. за участі автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , який не впорався з керуванням та виїхав у кювет. ОСОБА_1 відмовився від перевірки на стан сп`яніння, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2019 року у справі № 759/17420/18, якою встановлено вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП, та закрито провадження у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Листом від 14.03.2019 року вих №872/23-003 відповідач відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування в сумі 371 208,00 грн. з тих підстав, що у відповідності до умов п. 5.1.7, п. 5.1 договору вказаний випадок не є страховим, оскільки водій автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку, що вищевказаний випадок за умовами п. 5.1.7, п. 5.1 договору страхування не є страховим, оскільки водій автомобіля «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2019 року у справі № 759/17420/18, якою встановлено вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 985 ЦК України страхувалиник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК України, статтю 3 Закону України «Про страхування» і у разі якщо буде встановлено, що вигодо набувач відмовився від пред`явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодо набувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред`явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів того, що вигодонабувач (ТОВ «Псьол ЛТД», третя особа-3) відмовився від пред`явлення позову до страховика або ж уповноважив/наділив позивача (лізингоодержувача) на отримання страхового відшкодування.

За приписами ст. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем у справі, а тому в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача 371 208,00 грн. страхового відшкодування слід відмовити, а також слід відмовити в позові в частині стягнення 1 950,00 грн витрат за проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди, як похідних позовних вимогах від вимог про стягнення страхового відшкодування.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна