ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 Справа № 904/3004/19

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Група "Гранд-Інвест" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі №904/3004/19 (суддя Фещенко Ю.В., повне рішення складено 17.10.2019)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Естрея", м.Кривий Ріг, Дніпропет-ровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Група "Гранд-Інвест", м.Дніпро

про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 20 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі №904/3004/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Естрея" задоволено, з ТОВ "Група "Гранд-Інвест" на користь позивача стягнуто 20000грн. основного боргу;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо укладення між сторонами у даній справі договору про надання послуг у спрощений спосіб, а також з того, що доказів повної оплати наданих послуг відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу в сумі 20000грн. шляхом надання належних доказів не спростував;

- не погодившись з прийнятим рішенням суду, ТОВ "Група "Гранд-Інвест" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення, неправильне установлення обставин, які мають значення для справи та на неправильне визначення правовідносин між сторонами просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про те, що суд, розглядаючи позовні вимоги ТОВ "Естрея" визначив їх, як правовідносини в сфері господарської діяльності по наданню послуг, в той час як між сторонами фактично мали місце правовідносини по виконанню робіт (підряд), про те, що внаслідок такого неправильного визначення суд дійшов хибного висновку, що цей договір можна вважати укладеним за усною домовленістю сторін без дотримання обов`язкової письмової форми, про те, що за попередньою усною домовленістю між сторонами вартість робіт по продавленню ґрунту методом статистичного проколу (прокладці футляру) діаметром 275мм в сумі 40000грн. визначалася із розрахунку 1000грн. за 1 погонний метр продавлення на ділянці протяжністю близько 40м, а також про те, що станом на лютий 2019 року ТОВ "Естрея" виконало ці роботи і направило ТОВ "Група "Гранд-Інвест" акт прийому-здачі робіт, в якому вказало, що роботи з продавлення ґрунту виконано на ділянці 15 метрів замість замовлених раніше 40 метрів, до акту було надано комерційну пропозицію, в якій вартість робіт по прокладці 1 погонного метра ТОВ "Естрея" самостійно, без погодження визначена по 2000-2500грн. за один погонний метр, тому перераховані ТОВ "Група "Гранд-Інвест" раніше як попередня оплата кошти в сумі 20000грн. є остаточним розрахунком за виконану роботу;

- відповідачем заявлено клопотання про долучення до апеляційної скарги документів, які не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, а саме: копії графічного матеріалу, сканованого із офіційного сайту державних закупівель системи "Прозоро" та копії податкової накладної ТОВ "Естрея" від 25.10.2018;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що версія відповідача про домовленість між сторонами щодо виконання робіт з проколу протяжністю 40 м, діаметром 275мм за ціною 1000грн. за метр не відповідає дійсним обставинам та домовленостям сторін, на те, що роботи, які виконувалися (продавлення з прокладенням 2-х паралельних футлярів) були виконані позивачем за для прокладення в них кабелів зі збереженням пішохідної зони та проїзду асфальтованого покриття біля житлового будинку №68 по вул.Адмірала Головка, ширина проїзду до будинку становить не більше 15 метрів, у зв`язку з чим, протяжність у 40 метрів, про які вперше заявляє відповідач є надуманою, на те, що відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ "Естрея" відповідачем здійснено 50 процентів попередньої оплати в сумі 20000грн. за виконання робіт по проколу ґрунту, що є підтвердженням договірних правовідносин між сторонами та суми комплексу робіт, яка всього складає 40000грн., на те, що відповідачу у період з 06.11.2018 по 06.05.2019 неодноразово надсилалися листи з виставленим рахунком на оплату та актами виконаних робіт, які залишені останнім без відповіді, а також на те, що відповідач з 06.11.2018 не заявляв своїх претензій з приводу невиконання робіт та вперше зазначив про таке невиконання лише в апеляційній скарзі.

Розпорядженням керівника апарату суду №103/20 від 20.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді члена колегії, а саме: вихід з відпустки судді Кощеєва І.М..

За результатами такого розподілу відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.01.1020 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (доповідача) Кузнецової І.Л., суддів Кощеєва І.М., Широбокової Л.П..

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ"Естрея" та ТОВ"Група "Гранд-Інвест" досягнуто домовленість щодо виконання робіт, на підтвердження чого 25.10.2018 для оплати 50 процентів вартості виконання робіт по прокладці футляру за допомогою статичного проколу ґрунту Ду 275 згідно з договором №25/10-18П від 25.10.2018 ТОВ "Естрея" виставлено ТОВ "Група "Гранд-Інвест" рахунок №25/10-18 на суму 20000грн. (а.с.65).

25.10.2018 виставлений рахунок оплачено ТОВ "Група "Гранд-Інвест". Призначенням платежу при здійсненні відповідної операції визначено: "Оплата 50 процентів за виконання робіт по проколу ґрунту згідно з рахунком №25/10-8 від 25.10.2018".

06.05.2019 ТОВ "Естрея" на адресу ТОВ "Група "Гранд-Інвест" направлено претензію з пропозицією перерахувати остаточний розрахунок за виконані роботи в сумі 20000грн. на протязі 7 календарних днів з дня отримання останньої.

При цьому ТОВ "Естрея" посилалося на те, що на замовлення ТОВ "Група "Гранд-Інвест" виконало роботи по прокладці футляру за допомогою статичного проколу ґрунту довжиною 15м і діаметром 275мм, за домовленістю сторін вартість робіт з урахуванням матеріалів складає 40000грн., розрахунок проводиться шляхом 50 процентної попередньої оплати замовником робіт, ТОВ "Група "Гранд-Інвест" на виконання замовлених робіт було сплачено аванс в розмірі 50 процентів вартості робіт в сумі 20000грн., на те, що ТОВ "Естрея" в повному обсязі виконало роботи та надіслало на адресу замовника супровідним листом від 05.02.2019 №05-02/19 акти виконаних робіт та рахунок на оплату, однак на день звернення з претензією товариство так і не розрахувалося в повному обсязі за виконані роботи та не надало жодної відповіді.

Вказана вище претензія залишена ТОВ "Група "Гранд-Інвест" без відповіді та без задоволення.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ТОВ "Естрея" з позовом до господарського суду про стягнення з ТОВ "Група "Гранд-Інвест" заборгованості за виконані роботи у вказаній вище сумі.

В процесі розгляду справи господарським судом 27.09.2019 ТОВ"Естрея" на адресу ТОВ"Група "Гранд-Інвест" направлена претензія №27/09-19 про проведення повного розрахунку за виконані роботи шляхом перерахування на розрахунковий рахунок підприємства 20000грн..

Як додатки до претензії ТОВ"Естрея" додано акт здачі-приймання робіт №20 від 06.11.2018, рахунок №4 від 06.11.2018 (а.с.63, 64).

Загальна вартість робіт по прокладці футляру за допомогою статистичного проколу ґрунту Ду 275 згідно з вказаним актом складає 40000грн..

Направлення претензії з переліченими додатками на адресу ТОВ"Група "Гранд-Інвест" підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв"язку від 27.09.2019 та описом вкладення у цінний лист (а.с.72, 74).

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

П.1 ч.2 ст.11 Кодексу встановлено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.202 названого Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 205 Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Ст.639 Кодексу передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.640 Кодексу договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів даної справи вбачається, що між ТОВ "Естрея" та ТОВ "Група "Гранд-Інвест" у спрощений спосіб було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки відносини сторін у даному випадку спрямовані на виконання певних робіт .

Ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч.4 ст.882 Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в його тексті і він підписується другою стороною.

З положень наведеної статті випливає, що сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання відповідачем робіт, адже обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Щодо досліджуваної справи, то як було зазначено вище, позивачем на адресу відповідача направлена претензія, до якої додано акт здачі-приймання робіт.

Вказаний акт відповідачем не підписано, обґрунтованої відмови від підписання акту не надано.

Тому, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи, а саме: ненадання відповідачем обґрунтованої відмови від підписання акту здачі-приймання робіт, порушення відповідачем зобов"язань в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт, а також ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи відповідача визнані апеляційним судом безпідставними.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач посилається на обставини щодо наявності попередньої усної домовленості між сторонами про вартість робіт із розрахунку 1000грн. за 1 погонний метр продавлення ґрунту на ділянці протяжністю близько 40м, при цьому позивачем виконано роботи на ділянці 15м та самостійно визначена ціна таких робіт з розрахунку 2000-2500грн. за 1 метр.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому в розумінні положень ч.5 вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доводам апеляційної скарги, які не заявлялися до суду першої інстанції, не розглядалися і не могли бути розглянуті цим судом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою місцевого господарського суду від 29.08.2019 відкрито позовне провадження у справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з моменту вручення цієї ухвали, попереджено про наслідки ненадання відзиву.

Копія вказаної ухвали отримана відповідачем 06.09.2018, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45).

З моменту відкриття провадження у справі відповідач не надавав суду першої інстанції будь-яких письмових документів та доказів, в тому числі відзив на позовну заяву, усних пояснень, оскільки в судові засідання явку повноважного представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не обґрунтував поважність причин або об"єктивних обставин, які б перешкоджали та унеможливлювали вчасно подати до суду відзив на позовну заяву у строки, встановлені ухвалою про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене господарський суд вірно прийняв рішення за наявними у справі матеріалами.

Клопотання відповідача про долучення додаткових доказів, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції апеляційним судом залишено без задоволення тому, що в порядку ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України докази неможливості подання їх до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього не представлені.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що висновки господарського суду відносно укладення сторонами у спрощений спосіб договору про надання послуг не відповідають фактичним обставинам справи.

Але така невідповідність не призвела до неправильності висновків по суті вирішення спору.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі №904/3004/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 24.01.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова