ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м.Дніпро Справа № 912/2217/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чус О.В., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Долинської міської ради Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2019 (повне рішення складено 05.11.2019, суддя Коваленко Н.М.) у справі

за позовом Долинської міської ради Кіровоградської області, Кіровоградська обл., Долинський район, місто Долинська

до відповідача державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", Кіровоградська обл., Долинський район, місто Долинська

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

29.07.2019 Долинська міська рада Кіровоградської області звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовом до державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд", в якому просила зобов`язати державне підприємство "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вчинити певні дії, а саме: виконати п. 3 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №41 від 28.02.2018 "Про встановлення для ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення" та рішення Долинської міської ради №992 від 28.02.2019 "Про коригування ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", а саме подати на розгляд виконавчого комітету Долинської міської ради відповідний пакет документів для здійснення коригування тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і здійснити перерахунок нарахувань за надані послуги у 2018 році.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем ст.144 Конституції України, за якою органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території та ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка передбачає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2019 у даній справі у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано посиланням на те, що позивачем на надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставини збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси відповідача.

Перебування відповідача у процедурі санації свідчить про те, що фінансово-господарське становище боржника є скрутним і вказана обставина підтверджується матеріалами аудиторського звіту відповідача від 19.11.2018 №06-21/2, який міститься в матеріалах справи.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із згаданим рішенням, Долинська міська рада Кіровоградської області звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги, зобов`язати державне підприємство "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вчинити певні дії, а саме: виконати п. 3 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №41 від 28.02.2018 "Про встановлення для ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення" та рішення Долинської міської ради №992 від 28.02.2019 "Про коригування ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", а саме подати на розгляд виконавчого комітету Долинської міської ради відповідний пакет документів для здійснення коригування тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і здійснити перерахунок нарахувань за надані послуги у 2018 році.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що згідно пункту 42 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово- комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) під час перегляду (у тому числі коригування) тарифів уповноважений орган аналізує структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення в частині відповідності/невідповідності фактичних витрат, понесених на надання відповідного обсягу послуг з протягом планованого періоду, та витрат, які було враховано у встановлених тарифах, і за результатами такого аналізу здійснює перерахування тарифів (у разі відхилення відповідних показників). Відповідно до статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 при коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування нескоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Міська рада, у зв`язку з отриманням відповідачем ДП «Дирекція КГЗКОР» додаткового фінансування з державного бюджету з метою забезпечення вказаних вище повноважень та на виконання пункту 3 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 28.02.2018 року № 41 «Про встановлення ДП «Дирекція КГЗКОР» тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення» неодноразово зверталася до відповідача про надання відповідних документів на розгляд органу, уповноваженому на встановлення тарифів.

Економічно обґрунтований тариф, затверджений рішенням виконкому, з урахуванням бюджетного фінансування (23,8 млн. грн.) повністю покривав собівартість виробництва зазначених послуг від ДП «Дирекція КГЗКОР». Проте у грудні 2018 року з державного бюджету відповідачу надійшло додаткове фінансування в розмірі 37 млн. грн., основними статтями витрати з яких були: заробітна плата, електроенергія, податки.

Скаржник звертає увагу, що фінансування ДП «Дирекція КГЗКОР» у 2018 році здійснювалось з 3-х джерел: основне фінансування - з держбюджету, за рахунок тарифу та за рахунок додаткового фінансування у грудні. Кошти від додаткового фінансування були витрачені, у тому числі на виплату заробітної плати працівникам енерго-силового цеху ДП «Дирекція КГЗКОР», безпосередньо задіяним у процесі виробництва послуг з водопостачання та водовідведення, та на оплату електроенергії, які були закладені саме до складу тарифу на зазначені послуги.

На думку позивача, у даному випадку має місце факт перехресного субсидіювання.

Апелянт зазначає, що рішення виконавчого комітету прийняте у відповідності до визначених законодавством повноважень не суперечить чинному законодавству (законодавство не містить заборони щодо прийняття таких рішень), є чинним, ніким не оскаржувалося, а тому підлягає обов`язковому виконанню.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

За твердженням відповідача, державне підприємство «Дирекція КГЗКОР» не являється підприємствомводопровідно-каналізаційного господарства, а є об`єктом незавершеного будівництва. Згідно визначеного статусу підприємства, як об`єкта незавершеного будівництва, прийнято державна програма КПКВК 1201480, по якій фінансується підприємство з державного бюджету.

Визначене завдання бюджетної програми - утримання та забезпечення охорони об`єктів комбінату.

Паспортом бюджетної програми визначені напрями використання бюджетних коштів: «Утримання дирекції Комбінату, працівників бази комплектування, устаткування та приладів, обсягів незавершеного будівництва Комбінату та забезпечення їх охорони».

Станом на 2018 рік: штатна чисельність працівників комбінату - 531 чоловік, загальна площа землі, на якій розташовані об`єкти незавершеного будівництва комбінату та введених в експлуатацію - 1940 га, кількість об`єктів нерухомого майна незавершеного будівництва та введених в експлуатацію, що охороняється - 888, структурних підрозділів, які забезпечували життєдіяльність підприємства (транспортне обслуговування, енергозабезпечення об`єктів, забезпечення зв`язку, пожежна безпека, охорона об`єктів, адміністрування) - 13.

Законом «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на фінансування бюджетної програми було виділено 23 850,0 тис. грн. при потребі 106 480,0 тис. грн.

Виділений обсяг забезпечував лише на 46,2 % покриття видатків на оплату праці з нарахуваннями працівників всього комбінату (531 чол.), тобто на забезпечення інших видатків, а саме - на оплату електроенергії для опалення та освітлення об`єктів, паливно- мастильних матеріалів для забезпечення транспортного обслуговування, поточного ремонту об`єктів комбінату, пільгової пенсії, земельного податку та інше, коштів державного бюджету не було передбачено взагалі.

У зв`язку з відмовою позивача у прийнятті скоригованих тарифів, поданих відповідачем 17.07.2018, в результаті зростання окремих складових тарифів, відповідно до ч.7 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, відповідач поніс додаткові збитки.

На думку відповідача, діючим законодавством не передбачено коригування тарифів внаслідок зміни джерела покриття витрат господарської діяльності підприємства.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет Долинської міської ради наділений повноваженнями щодо встановлення тарифів на комунальні послуги але не наділений юридичним правом та повноваженнями приймати рішення щодо напрямів використання коштів державного бюджету.

Крім того, органи місцевого самоврядування не мають права втручатися у ведення господарської діяльності державних підприємств шляхом приймання рішень, які впливають на фінансові результати діяльності цих підприємств і не мають права вимагати та здійснювати контроль використання державного фінансування.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чус О.В., Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 23.01.2020.

23.01.2020 у судове засідання з`явилися учасники справи, які надали відповідні пояснення.

23.01.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

У 2017 році Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), передано ліцензійну справу ДП "Дирекція "КГЗКОР" до Кіровоградської обласної державної адміністрації, у зв`язку з чим підприємство звернулося до виконавчого комітету Долинської міської ради про затвердження тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Виконавчий комітет Долинської міської ради у відповідності до власних повноважень прийняв до розгляду подані розрахунки.

Основними (головними) статтями витрат у структурі тарифу на зазначені послуги є електроенергія та заробітна плата. Так як кошти виділені з Державного бюджету України (23,8 млн. грн.), за поясненнями розробника проекту тарифів ДП "Дирекція КГЗКОР" покривають лише на 46,2 % витрати на виплату заробітної плати працівникам енергосилового цеху (виробник послуг), а витрат на електроенергію не покривають зовсім, тому і відбулося зростання у 3,5 рази.

У підсумку, розроблений ДП "Дирекція КГЗКОР" та затверджений рішенням виконкому тариф складався з 53,8 % витрат на заробітну плату, 100% витрат на електроенергію та з інших витрат.

Таким чином економічно обґрунтований тариф затверджений рішенням виконкому з урахуванням бюджетного фінансування (23,8 млн. грн.) повністю покривав собівартість виробництва зазначених послуг від ДП "Дирекція КГЗКОР".

У грудні 2018 року з державного бюджету відповідачу надійшло додаткове фінансування в розмірі 37 млн. грн., основними статтями витрати з яких були: заробітна плата, електроенергія, податки.

Тобто фінансування ДП "Дирекція КГЗКОР" у 2018 році здійснювалось з 3-х джерел: основне фінансування - з держбюджету, за рахунок тарифу та за рахунок додаткового фінансування у грудні.

28.02.2018 рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №41, враховуючи ситуацію, що склалася, затверджено тарифи на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 27,6 грн (з ПДВ).

Одночасно, з метою недопущення подвійного фінансування, пунктом 3 вказаного рішення було доручено ДП "Дирекція КГЗКОР", в разі зміни протягом року обсягів фінансування з державного бюджету, виконати коригування тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, при необхідності здійснити перерахунок нарахувань за надані послуги.

У позовній заяві позивач зазначає, що присутні на засіданні виконавчого комітету представники ДП "Дирекція КГЗКОР" запевнили членів виконкому про здійснення коригування тарифу у разі виділення з Державного бюджету додаткових, порівняно з виділеними на момент розгляду тарифу, коштів.

У грудні 2018 року ДП "Дирекція КГЗКОР" виділене додаткове фінансування з Державного бюджету в сумі 37 млн. грн. Зазначені кошти були спрямовані, в тому числі, на статті витрат підприємства на оплату праці та енергоносії за 2018 рік, які в свою чергу є основними складовими структури тарифу.

ДП "Дирекція КГЗКОР" згідно договору від 10.02.2016 №07/13 є постачальником послуг з водопостачання та водовідведення для Комунального підприємства "Координаційний центр по обслуговуванню населення" при Долинській міській раді (далі - КП "Центр"), яке в свою чергу надає зазначені вище комунальні послуги на території м. Долинська, у тому числі населенню, бюджетним та іншим споживачам. Таким чином вартість послуг ДП "Дирекція КГЗКОР" прямо впливає на розмір тарифів на послуги КП "Центр" для кінцевих споживачів.

У зв`язку зі зміною обсягів фінансування, Долинська міська рада, як орган, який представляє інтереси територіальної громади, неодноразово зверталася до ДП "Дирекція КГЗКОР" відносно підготовки відповідних матеріалів і проведення перерахунку нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак позитивного результату це не дало.

28.02.2019 на черговому засіданні сесії Долинської міської ради було розглянуто питання щодо необхідності проведення перерахунків за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Враховуючи Постанову НКРЕКП від 22.03.2017 №307 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення", рішення виконавчого комітету міської ради від 28 лютого 2018 року №41 "Про встановлення для ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, зміни обсягів фінансування ДП "Дирекція КГЗКОР" у 2018 році, у зв`язку з ухиленням ДП "Дирекція КГЗКОР" від виконання пункту 3 рішення виконавчого комітету міської ради від 28 лютого 2018 року №41, з метою виключення перехресного субсидіювання, міська рада прийняла рішення №992, яким було доручено ДП "Дирекція КГЗКОР" до 06 березня 2019 року здійснити коригування тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, здійснити перерахунок нарахувань за надані послуги у 2018 році, у зв`язку зі зміною обсягів фінансування підприємства у 2018 році на 37 млн. грн.

Рішення виконавчого комітету №41 від 28.02.2018 та рішення Долинської міської ради №992 від 28.02.2019 ДП "Дирекція КГЗКОР" не виконані.

20.03.2019 міська рада звернулася до ДП "Дирекція КГЗКОР", в рамках досудового врегулювання спору з письмовою претензією, яка залишена без задоволення.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання про наявність або відсутність підстав щодо зобов`язання державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" вчинити певні дії, а саме: виконати п. 3 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №41 від 28.02.2018 "Про встановлення для ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення" та рішення Долинської міської ради №992 від 28.02.2019 "Про коригування ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення", а саме подати на розгляд виконавчого комітету Долинської міської ради відповідний пакет документів для здійснення коригування тарифів на виробництво послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і здійснити перерахунок нарахувань за надані послуги у 2018 році.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (пункти 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) - виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається. У разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів. Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов`язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Згідно п.7 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" - у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат, пов`язаних із провадженням ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, з причин, які не залежать від ліцензіата, зокрема збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, може проводитися перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. Метою коригування тарифів, що розраховуються згідно з цим Порядком, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планованого прибутку та податку на додану вартість.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

У відповідності до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

За ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Статтею 6 Господарського кодексу України встановлено, що загальними принципами господарювання в Україні, зокрема, є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Приписами частини першої ст.19 та частини четвертої ст. 23 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб`єктів господарювання забороняється.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вищевказаними нормами діючого законодавства не передбачено права чи обов`язку органів місцевого самоврядування, приймати рішення щодо зобов`язання виконавців/виробників провести коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подати на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів, оскільки такий обов`язок безпосередньо передбачений Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 24.06.2004 (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) та Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги".

Відповідно до підпункту 2 п. а ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 № 280/97 - до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, у тому числі, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Пунктом 10 ст.13 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення від 10.01.2002 №2918 до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, зокрема, належить встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання комісією, що і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

При цьому, обов`язковою передумовою коригування виконавцями/виробниками, в даному випадку відповідачем, встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подача такого корегування на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів, в даному випадку позивача, є - збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси відповідача.

Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги наданий позивачем витяг з єдиного веб-порталу використання публічних коштів: Edata, оскільки цей доказ не належним доказом в підтвердження обставин збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси відповідача.

Крім того, судом першої інстанції правомірно враховано, що відповідач в даний час знаходиться в процедурі санації, яка введена ухвалою суду від 16.06.2009 у справі №05-01/184/6-12а/10.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 №4212-VI) визначено, що санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Отже, перебування відповідача у процедурі санації свідчить про те, що фінансово-господарське становище боржника є скрутним, що також підтверджується матеріалами аудиторського звіту відповідача від 19.11.2018 №06-21/2.

Виділені відповідачеві з державного бюджету кошти в сумі 37 млн.грн. мали цільовий характер і використані відповідачем на потреби життєдіяльності останнього та не мали і не мають жодного відношення до структури тарифу на водопостачання і водовідведення.

Діючим законодавством не передбачено такої окремої складової як "збільшення фінансування", оскільки обсяг фінансування та його збільшення взагалі не є складовою тарифу, а є джерелом покриття витрат господарської діяльності підприємства - відповідача. В даному випадку суд погоджується з позицією відповідача.

Відповідач фінансується з державного бюджету за напрямком: "утримання дирекції комбінату, працівників бази комплектування, устаткування та приладів, об`єктів незавершеного будівництва комбінату та забезпечення їх охорони". Напрямками використання бюджетних коштів не передбачено їх спрямування на покриття витрат на виробництво послуг з водопостачання та водовідведення для сторонніх споживачів.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи скаржника про необхідність виконання коригування тарифів внаслідок зміни обсягів фінансування відповідача з державного бюджету.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника на те, що у грудні 2018 року з державного бюджету відповідачу надійшло додаткове фінансування в розмірі 37 млн. грн., що на думку позивача є підставою для коригування тарифів.

Так, 37 млн. грн. були виділені відповідачу з державного бюджету для покриття заборгованості підприємства на кінець звітного періоду. Ці кошти мали цільовий характер та були використані на потреби життєдіяльності підприємства відповідача. Крім того, виділення наведених коштів мало одноразовий характер.

Встановивши наведені обставини, приймаючи до уваги що, п.3 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №41 від 28.02.2018 "Про встановлення для ДП "Дирекція КГЗКОР" тарифів на виробництво послуг з централізованого водопостачання та водовідведення" в частині формулювання: "у разі зміни обсягів фінансування" не ґрунтується на нормах діючого законодавства, а також з недоведеністю обставини збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси відповідача, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Долинської міської ради Кіровоградської області відмовити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2019 у справі №912/2217/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 24.01.2020.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко