ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 справа № 914/2452/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпал"

про стягнення штрафу у розмірі 23280,00 грн.

за участю представників:

від позивача Ориник А.Р.

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпал" про стягнення штрафу у розмірі 23280,00 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24.12.2019р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 21.01.2020р. позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання 21.01.2020р. не забезпечив, відзив на позовну заяву не подав, причин неявки представника в судове засідання не повідомив.

Слід зазначити, що на адресу суду повернувся поштовий конверт із рекомендованим відправленням відповідачу ухвали суду від 02.12.2019р. про відкриття провадження у справі з відміткою поштового відділення про те, що причиною повернення є: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Конверт із рекомендованим відправленням ухвали суду від 02.12.2019р. про відкриття провадження у справі надсилався відповідачу на адресу, що вказана позивачем у позовній заяві та вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 80422, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Руда, вулиця Колгоспна, 28.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив таке.

26.04.2018р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біпал" (постачальник) укладено договір №Л/НХ-18442/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2018р. поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації №1 (додаток №1 до даного договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з пунктом 1.2. договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару: (Дошка хвойних порід, дошка дубових порід, пиловик хвойних порід) КОД ДК 021:2015-03410000-7 (Деревина).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна товару визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України - гривні. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікації №1 (додаток №1). Ціна за одиницю товару визначається у специфікації №1 (додаток №1).

Відповідно до пункту 3.2. договору, сума цього договору на момент його підписання становить 586500,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 97750,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1. договору, розрахунки проводяться у безготівковій формі шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунка-фактури на оплату товару (далі - рахунок) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару (за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що усі платіжні документи за договором оформлюються з дотриманням законодавства. Постачальник надсилає покупцеві рахунок протягом 3 (трьох) банківських днів з дня поставки товару.

Відповідно до пункту 4.3. договору, датою оплати вважається дата перерахування покупцем коштів на рахунок постачальника.

Згідно з пунктом 5.1. договору, постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010», за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (реквізити виробничий підрозділ «Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів з дати відправлення заявки покупцем (Структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», електронна адреса покупця () на електронну адресу постачальника ().

Відповідно до пункту 5.3. договору, місце поставки товару: Україна, 79025, вул. Широка, 2, м. Львів, виробничий підрозділ «Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Згідно з пунктом 5.4. договору, датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкції № П-6 від 15.06.65р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначеним и товаров народного потребления по количеству» та Інструкції № П-7 від 25.04.66р. «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству», затверджених Держарбітражем, з наступними змінами та доповненнями при наявності товаросупроводжувальних документів:

- видаткової накладної (з зазначенням покупця, вантажоодержувача та платника);

- рахунку-фактури постачальника;

- товаро-транспортної накладної;

- документів, що підтверджують якість товару.

Відповідно до пункту 6.3.1. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 7.2. договору, за прострочення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

29.12.2018р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №Л/НХ-18442/НЮ від 26.04.2018р., відповідно до умов якої, керуючись ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», покупець і постачальник дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.03.2019р., в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, та доповнити договір специфікацією №2 (додаток №2 до договору) на суму: 116400,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 19400,00 грн. та викласти пункти 1.1., 1.3., 2.4., 3.1., 3.2., 10.1., 13.1. та розділ 14 договору в новій редакції:

Відповідно до пункту 1.1. договору в новій редакції, постачальник зобов`язується у 2018-2019 роках поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації №1 (додаток №1 до договору) та специфікації №2 (додаток №2 до договору), що є невід`ємними його частинами, а покупець - прийняти та оплатити товар.

Згідно з пунктом 3.2. договору в новій редакції, сума даного договору складає: 702900,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 117150,00 грн.

На виконання умов договору, позивач надіслав ТзОВ «Біпал» заявку від 14.02.2019 №НХЛьв-1/972, на поставку товару визначеного специфікацією №2 (додаток №2 до договору) у кількості: 16,5 м.куб. на суму 116400,00 грн.

У відповідності до п. 5.2. договору, вищенаведену заявку було надіслано з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника ().

Однак, порушуючи умови договору, відповідач не здійснив поставку позивачу товару в строки, що передбачені договором.

Таким чином, враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 23280,00 грн. на підставі пункту 7.2. договору (20% від вартості непоставленого товару).

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.04.2018р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біпал" (постачальник) укладено договір №Л/НХ-18442/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2018р. поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації №1 (додаток №1 до даного договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

29.12.2018р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №Л/НХ-18442/НЮ від 26.04.2018р., відповідно до умов якої, керуючись ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», покупець і постачальник дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.03.2019р., в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі, та доповнити договір специфікацією №2 (додаток №2 до договору) на суму: 116400,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 19400,00 грн. та викласти пункти 1.1., 1.3., 2.4., 3.1., 3.2., 10.1., 13.1. та розділ 14 договору в новій редакції.

Факт надсилання відповідачу заявки на поставку товару на суму 116400,00 грн. підтверджується матеріалами справи. Зокрема як вбачається із скріншоту електронної пошти, 14.02.2019р. у відповідності до умов договору, заявку від 14.02.2019 №НХЛьв-1/972, на поставку товару визначеного специфікацією №2 (додаток №2 до договору) у кількості: 16,5 м.куб. на суму 116400,00 грн. було надіслано з електронної адреси покупця () на електронну адресу постачальника ().

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною 3 ст. 96 ГПК України визначено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.5 ст.96 ГПК України).

Суд надав оцінку електронному доказу (паперовій копії) скріншоту електронної пошти, поданому позивачем у підтвердження надіслання заявки від 14.02.2019 №НХЛьв-1/972 на поставку товару визначеного специфікацією №2 (додаток №2 до договору) у кількості: 16,5 м.куб. на суму 116400,00 грн., і дійшов висновку, що такий доказ не викликає сумнівів враховуючи зміст укладеної сторонами 29.12.2018р. додаткової угоди №1 до договору №Л/НХ-18442/НЮ від 26.04.2018р. та специфікації № 2 до договору на суму 116400 грн., укладення та підписання яких передувало надісланню заявки на поставку товару.

Докази поставки товару по вказаній заявці в матеріалах справи відсутні, відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 7.2. договору, за прострочення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

З огляду на викладене, здійснивши перерахунок розміру штрафу, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума, а саме 23280,00 грн. штрафу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведені норми процесуального закону, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення штрафу в розмірі 23280,00 грн. є обгрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №356 від 13.11.2019р. на суму 1921,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. судового збору, оскільки позов слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпал" (80422, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Руда, вулиця Колгоспна, 28, ідентифікаційний код 35602992) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, Україна, місто Львів, вулиця Гоголя, 1) штраф в розмірі 23280,00 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.01.2020р.

Суддя Петрашко М.М.