ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" січня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/5211/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (вх. № 1484 від 21 січня 2020 року) про заміну сторони у виконавчому провадженні, у справі

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», м. Харків,
про стягнення коштів у сумі 1 016 741,52 грн.,-
ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/5211/13 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», про стягнення коштів у сумі 1 016 741,52 грн.

21 січня 2020 року до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 1484) в якій заявник просить суд замінити сторону (стягувача) Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 628 від 22 серпня 2018 року «Деякі питання функціонування органів Пенсійного Фонду України».

Відповідно до положень статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

За змістом статті 169 ГПК України заяви з процесуальних питань, в тому числі пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадку, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви визначені у статті 170 ГПК України.

Так, частинами 1, 2 статті 170 ГПК України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до частини 9 статті 60 Господарського процесуального кодексу України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

До частини 1 статті 56 ГПК України, зокрема, сторона може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. До частини четвертої даної статті Держава /.../ бере участь у справі через відповідні органи державної влади /.../ відповідно до компетенції, від імені якої дії її керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади...), або через представника. Водночас, представником у суді може бути адвокат (частина перша статті 58 ГПК України).

Таким чином, в тому числі Держава через відповідні державні органи може брати участь у судовому процесу шляхом самопредставництва або через свого представника (в тому числі за довіреністю), якщо останній має статус адвоката.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

1 січня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" (№ 390-ІХ від 18 грудня 2019 року). Цим законом розширюються можливості самопредставництва органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення в суді.

Згідно частиною 4 статті 56 ГПК України, в редакції Закону № 390-IX від 18 грудня 2019 року, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Тобто, реалізація права на звернення до суду, в тому числі із заявою з процесуальних питань, є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Як встановлена судом, заява про зміну сторони у виконавчому проваджені підписана Мезенцевим Євгеном Єгоровичем, на підтвердження повноважень якого до матеріалів заяви представлено копію довіреності від 27 грудня 2019 року за № 37937/08-20 за умовами якої Начальник головного управління уповноважив начальника Індустріального відділу обслуговування громадян у м. Харкові (сервісного центру) управління громадян головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області Мезенцева Євгена Єгоровича представляти інтереси управління при розгляду, в тому числі господарських спорів, з усіма правами, які надані законом стороні виконавчого провадження.

Втім, суд зауважує, що відповідно до статті 92 ЦК України, юридична осрба набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи, заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону (самопредставництво).

Таким чином, право на представництво (самопредставництво) юридичної особи пов`язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їхнє посадове становище. Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Аналогічна правова позиція щодо обов`язку надання доказів на підтвердження повноважень керівника наведено в ухвалі Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 924/977/17.

Також, в силу приписів частини 5 статті 65 ГПК України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Отже, алгоритм процесуальних дій під час подання заяв із процесуальних питань визначається, в тому числі наявністю повноважень на здійснення відповідної процесуальної дії .особою, яка підписує відповідний документ (частина 2 статті 170 ГПК України).

В даному випадку суд позбавлений можливості точно встановити, який в даному випадку механізм використаний стягувачем під час подання заяви про зміну сторони у виконавчому провадженні. Так, якщо брати порядок на використання механізму самопредставництва, то відповідна заява повинна бути підписана В. Ачкасовим, який обіймає посаду начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та відповідно до пункту 11 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2, має право на представництво управління Фонду в державних органах, громадських організаціях, без доручення.

В протилежному випадку, якщо мова йде про працівників (тобто осіб, які перебувають у трудових відносинах), до заяви має бути надано документи, визначені частиною 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статут, положення, трудовий договір (контракт), за якими суд може встановити межі повноважень іншої особи (в даному випадку Мезенцева Євгена Єгоровича) на представництво інтересів Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області без довіреності (в порядку самопредставництва).

Поняття «представництво інтересів в порядку самопредставництва» та «представництва за довіреністю» не є тотожними, оскільки особи, які представляють юридичну особу (орган державної влади) за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 4 статті 56 ГПК України доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту), а також відсутності у Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не додано, не може належним чином підтверджувати, що відповідна особа є уповноваженою особою відповідного органу державної влади, котра діє від її імені.

Згідно з частиною 4 статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки заява Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зміну сторони у виконавчому провадженні підписана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином, відповідно є такою, що не відповідає вимогам частин 1 та 2 статті 170 ГПК України щодо оформлення письмової заяви, суд вважає за необхідне повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України заяву про заміну стягувача у справі.

Крім того, суд враховує, що у вирішенні питань, які виникають при розгляді заяв, поданих на стадії виконання судових рішень, застосовуються загальні положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано вимоги щодо форми, змісту та додатків до позовної заяви.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164, частини 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. До позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, з метою додержання принципу змагальності сторін, з урахуванням встановленого порядку для розгляду заяви, що здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб та процесуального строку для її розгляду, особа, яка звертається до суду із заявою в порядку статті 334 ГПК України зобов`язана направити її копії з доданими документами іншим учасникам справи та заінтересованим особам та надати (додати до заяви) такі докази суду.

До заяви Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження відповідних доказів не додано, що є порушенням принципу змагальності учасників справи.

Суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про заміну сторони виконавчого провадження не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення усіх недоліків, викладених в даній ухвалі.

Керуючись частинами 1, 2, 4 статті 170, статтями 232-236, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (вх. № 1484 від 21 січня 2020 року) про заміну сторони у виконавчому провадженні - без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 23 січня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/5211/13