СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Справа № 922/2748/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників:

апелянта - Яковенко С.В. за довіреністю від 27.12.2019 №08-21/4469/2-19

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№ 3457)

на рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019

у справі № 922/2748/19, ухвалене суддею Погорєловою О.В. в приміщені Господарського суду Харківської області 15.10.2019 о 10:19 (повний текст складено та підписано 22.10.2019),

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський будівельник", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технобудсистема", м. Харків,

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.10.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський будівельник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технобудсистема" про визнання права власності задоволено. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Слобожанський будівельник" право власності на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8%, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ньютона в районі будинку №115.

Харківська міська рада з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Слобожанський будівельник" відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що чинним законодавством не передбачено визнання в судовому порядку права власності на житлові будинки, які є об`єктом незавершеного будівництва, укладеним договором між позивачем та відповідачем також не передбачено такого способу захисту, як визнання права власності на незавершене будівництво. Звертає увагу, що право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності відповідного рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В даному випадку рішення щодо надання земельної ділянки, яка знаходиться на праві користування (оренди) у ТОВ "Технобудсистема", в оренду ТОВ "Слобожанський будівельник" відсутнє, тому ТОВ "Технобудсистема", на думку апелянта, порушило чинне земельне законодавство.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 11793 від 13.12.2019), в якому просить залишити апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що між ТОВ "Технобудсистема" та ТОВ "Слобожанський будівельник" на даний час існує заборгованість за договором №23/Т поставки товару на умовах надання товарного кредиту, враховуючи наведену заборгованість, відповідач вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 328, 331 Цивільного кодексу України та визнав право власності на недобудований житловий будинок.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 11794 від 13.12.2019), в якому просить залишити апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає, що посилання Харківської міської ради на порушення вимог діючого законодавства, а саме ч. 3 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» не має відношення до предмету спору. На думку позивача, посилання апелянта на Закон України «Про іпотеку», на національні стандарти «Оцінка нерухомого майна» є недоречним, оскільки це спеціальні нормативно-правові акти, які не поширюють свою дію на правовідносини, що є предметом розгляду у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, до Східного апеляційного господарського суду звернулась Харківська міська рада, яка не була стороною у справі, але вважає, що її права оскаржуваним рішенням порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 порушені права та законні інтереси Харківської міської ради з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є визнання за ТОВ "Слобожанський будівельник" права власності на недобудовані житлові будинки, що розташовані за адресою: м. Харків, вул . Ньютона в районі будинку № 115.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2006 між Харківською міською радою та ТОВ «Технобудсистема» укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1 договору Харківська міська рада на підставі рішення ХХХVІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 06.07.2005 №121/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» надає, а ТОВ «Технобудсистема» приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, вул. Ньютона (в районі будинку №115).

Згідно з п. 8 договір укладено строком на період будівництва до 01.07.2008 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.07.2030. Після закінчення строку договору ТОВ «Технобудсистема» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі ТОВ «Технобудсистема» повинне не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Харківську міську раду про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Таким чином, законодавством чітко визначено, хто має право бути забудовникам земельної ділянки (замовником будівництва), зокрема власник або користувач земельної ділянки.

У даній справі забудовником може бути виключно відповідач як користувач земельної ділянки у відповідності до договору оренди землі від 02.07.2006.

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Землекористувачам законодавством не надано повноважень щодо передання земельних ділянок державної чи комунальної власності, які перебувають у них на такому праві користування в оренду іншим особам.

Відповідно до ч. 1 статті 122 Земельного кодексу України повноваженнями щодо передання земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб у власність чи користування наділені сільські, селищні, міські ради та відповідно до статті 123 та 124 цього Кодексу такі ділянки надаються в користування за рішенням відповідних рад.

Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Звертаючись до господарського суду першої інстанції ТОВ «Слобожанський будівельник» посилається на те, що ТОВ «Технобудсистема» не виконало своє зобов`язання за укладеним договором поставки товару на умовах надання товарного кредиту від 03.04.2008 №23/Т, а саме, не здійснило оплату продукції в строки, передбачені договором. Тому, на думку позивача, ТОВ «Слобожанський будівельник» має право власності на недобудовані будинки, для побудови яких використовувався предмет вищенаведеного договору (цегла силікатна).

Однак, суд першої інстанції визнаючи права власності на недобудовані житлові будинки за ТОВ «Слобожанський будівельник», порушив права Харківської міської ради, як органа якому належить право розпорядження спірною земельною ділянкою, на якій знаходиться недобудовані житлові будинки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що права та законні інтереси Харківської міської ради порушені, як власника земельної ділянки, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, на розпорядження цією земельною ділянкою, оскільки набуття позивачем права власності на недобудований об`єкт, як нерухоме майно, надає йому право користування земельною ділянкою всупереч норм діючого законодавства.

У судовому засіданні 16.01.2020 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення господарського суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 28.01.2019 по справі №915/1015/16.

Крім того, слід зазначити, що у судовому засіданні 19.12.2019 був присутній представник позивача та був обізнаний про відкладення розгляду справи на 16.01.2020, про що свідчить особистий підпис позивача у повідомленні про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника апелянта, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Представник апелянта погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

03.04.2008 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський будівельник" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технобудсистема" (покупець, відповідач) був укладений договір №23/Т поставки товару на умовах надання товарного кредиту.

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом цього договору є продаж постачальником за плату цегли силікатної загальною кількістю 6000000 шт. на умовах надання товарного кредиту покупцю.

Поставка товару відбувається частинами за заявками покупця (п. 1.2 договору).

Згідно з розділом 2 договору, вартість товару визначається у видаткових накладних на кожну партію товару. Ціна договору складається із суми вартості всіх партій товару, що були поставлені покупцю за весь період дії договору.

У розділі 3 договору сторони встановили, що постачальник надає покупцю відстрочення остаточного розрахунку за поставлений товар до 31.12.2017. Покупець зобов`язується сплатити вартість товару у будь-яким момент у період до 31.12.2017 повністю або частинами. За надання відстрочення платежу покупець одноразово сплачує постачальнику додатково платіж в розмірі 5% вартості фактично поставленого товару. Виплата даного платежу здійснюється покупцем у будь-який час до 31.12.2017.

Приймання-передача товару здійснюється на підставі видаткових накладних, що підписуються сторонами під час поставки кожної партії товару (п. 4.1 договору).

Згідно п. 9.1 договору, його укладено терміном до 31.12.2017. В частині виконання зобов`язань за договором, договір є чинним до повного їх виконання.

Відповідно до п.15 договору земельна ділянка передається ТОВ «Технобудсистема» в оренду для будівництва багатоповерхової житлової забудови.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу цеглу силікатну на загальну суму 4184695,44 грн. Факт поставки цегли підтверджується видатковими накладними (а.с. 38-136).

Проте, відповідач за поставлений позивачем товар не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4184695,44 грн. Факт наявності боргу підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.04.2008 по 31.12.2010, підписаним між сторонами (а.с. 137).

Відповідно до листа ТОВ "Технобудсистема" (вих.номер 8 від 20.09.2018), цегла силікатна, одержана від ТОВ "Слобожанський будівельник" на умовах договору №23/Т поставки товару на умовах надання товарного кредиту від 03.04.2008 повністю використана для здійснення будівництва житлових будинків за адресою: м. Харків, вул. Ньютона в районі будинку №115 та на даний час у ТОВ "Технобудсистема" відсутня можливість розрахуватися за поставлену цеглу або повернути її.

Будівництво було здійснено на земельній ділянці із кадастровим номером :06:007:0056, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 115 та перебуває в користуванні ТОВ "Технобудсистема" на підставі договору оренди землі від 02.07.2006.

Як вбачається з листа ПП «Міський центр нерухомості» від 06.12.2017 №2017/3405, направленому Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новий будинок Харків», на вказаній земельній ділянці знаходиться недобудований житловий будинок - багатоповерхова житлова забудова 1-й пусковий комплекс житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) та житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14). Відсоток готовності житлового будинку позиція №1 (літ. А-14) становить 42%, а житлового будинку позиція №2 (літ. Б-14) становить 8% (т. 1, а.с. 25).

Наведене також підтверджується технічним паспортом на недобудований житловий будинок - багатоповерхова житлова забудова 1-й пусковий комплекс житловий будинок позиція №1 (літ. А-14), відсоток готовності становить 42% (т. 1, а.с. 15-19); та технічним паспортом на житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14), відсоток готовності становить 8% (т.1, а.с. 20-24).

Згідно з висновків про вартість майна, зроблених на замовлення Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новий будинок Харків» ринкова (оціночна) вартість об`єкта незавершеного будівництва - багатоповерхового житлового будинку по вул. Ньютона в районі буд.115 пусковий комплекс житловий будинок позиція № 1, літ. А-14, станом на 13.12.2016 з метою продажу в цілях оподаткування становить 1986000 грн; вартість об`єкта незавершеного будівництва - багатоповерхового житлового будинку по вул. Ньютона в районі буд 115 , 1-й пусковий комплекс житловий будинок позиція №2, літ. Б-14, станом на 13.12.2016 з метою продажу в цілях оподаткування становить 513869 грн (т.1 а.с. 139, 140).

Позивач просить суд визнати за ним право власності на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8%, що розташовані за адресою: вул. Ньютона в районі буд 115 як за власником матеріалів, із яких було здійснено будівництво об`єктів та внаслідок порушення відповідачем умов договору поставки товару на умовах товарного кредиту №23/Т від 03.04.2008.

15.10.2019 господарським судом Харківської області ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги та визнано право власності ТОВ «Слобожанський будівельник» на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8%, що розташовані за адресою: вул. Ньютона в районі буд 115.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 ЦК України, за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Одночасно частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Таким чином, правові підстави для визнання права власності на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8%, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ньютона в районі будинку №115, за позивачем відсутні.

Об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво).

До прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об`єкт не виникає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 3-576гс16).

Крім того, позивач в обгрунтування своїх вимог щодо визнання за ним права власності посилається на лист ПП «Міський центр нерухомості» від 06.12.2017 №2017/3405 (направлений Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новий будинок Харків»), технічні паспорти на недобудований житловий будинок, висновки про вартість майна (зроблених на замовлення Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новий будинок Харків»). Однак, слід зазначити, що вищенаведені документи, видані Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новий будинок Харків», який не є ні стороною у справі, ні стороною укладеного договору, тому не можуть підтверджувати наявність підстав для визнання права власності за позивачем на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8%, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ньютона в районі будинку №115.

Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 3 вказаного Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.2004, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Однак, позивачем не надано доказів введення спірного об`єкту нерухомого майна в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Зазначений висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 19.09.2011 у справі № 3-82гс11, від 27.05.2015 у справі №6-159цс15 та підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 08.02.2019 у справі № 915/1344/17, постанові від 29.03.2018 у справі №909/935/15.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання права власності на недобудований житловий будинок позиція №1 (літ. А-14) із відсотком готовності 42% та на недобудований житловий будинок позиція №2 (літ. Б-14) із відсотком готовності 8% є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів.

Як вбачається з вищевикладеного, оскаржуване рішення господарського суду Харківської області названим критеріям не відповідає, оскільки прийнято за умов неправильного застосування норм матеріального права, а також недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

У зв`язку з цим апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі № 922/2748/19 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, п. 2, 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.10.2019 у справі №922/2748/19 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський будівельник" (, 61052, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7) на користь Харківської міської ради (код 04059243, рахунок 2986, банк одержувача Головне управління державної казначейської служби у Харківській області, МФО 851011) судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 56248,00 грн.

Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 22.01.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов