ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5416/19

За позовом Приватного підприємства "Акватол", с. Златоустівка Криворізького району Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Дніпрометробуд", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 215 421 грн. 28 коп. за договором про проведення вибухових робіт від 14.10.2018 № 8/18

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Акватол" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпрометробуд" заборгованість в сумі 215 421 грн. 28 коп., з яких: 184 172 грн. 02 коп. - основний борг, 31 249 грн. 26 коп. - неустойка, відповідно до умов договору про проведення вибухових робіт від 14.10.2018 № 8/18.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Згідно із поштовим повідомленням № 292 ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі від 25.11.2019 отримана відповідачем 03.12.2019.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; факт виконання робіт; строк оплати робіт; наявність прострочення оплати.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування у даній справі, позивач надав до матеріалів справи такі докази:

- копію договору про проведення вибухових робіт від 14.10.2018 № 8/18 з додатком;

- копії рахунків-фактур № СФ-0000008 від 19.02.2019, № СФ-0000009 від 28.02.2019, № СФ-0000026 від 08.05.2019;

- копії актів приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019, № 7 від 28.02.2019, № 21 від 08.05.2019;

- копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 22.10.2019;

- копії претензії за № 209 від 24.10.2019, акту звірки взаємних розрахунків станом на 22.10.2019, фіскальних чеків від 24.10.2019, опису вкладення у цінний лист від 24.10.2019.

Так, судом встановлено, що 14.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Дніпрометробуд", яке надалі змінило найменування на Акціонерне товариство "Дніпрометробуд", (замовник) та Приватним підприємством "Акватол" (підрядник) укладено договір про проведення вибухових робіт № 8/18 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору підрядник зобовязується власними та/або залученими силами виконати вибухові роботи на будівництві Дніпропетровського метро.

Відповідно до п. 1.2. договору замовник зобовязується провести необхідні підготовчі роботи і надати підряднику узгоджені обсяги для проведення робіт у строки, передбачені графіком проведення вибухових робіт, прийняти виконані підрядником роботи та сплатити їх вартість в порядку і терміни, обумовлені договором.

За п. 1.3. договору графік проведення вибухових робіт узгоджується сторонами після підписання договору в окремому Додатку, який є невідємною частиною договору.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що конкретний перелік робіт, які виконуються за договором, їх обсяги та вартість узгоджуються сторонами у кошторисі (Додатки до договору), які є невідємною частиною договору.

Згідно з п. 4.1. договору обсяги виконаних робіт та виконання технічних вимог оформлюються двосторонніми актами, що повинні бути підписані замовником або повернуті підряднику для усунення обґрунтованих зауважень в термін до трьох днів з моменту надання його підрядником, але не пізніше пяти календарних днів з моменту проведення кожного вибуху.

Акт виконаних робіт здається в бухгалтерію замовника разом з оригіналами рахунка і податкової накладної (п. 4.2. договору).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що вартість робіт за кожним вибухом замовник оплачує підряднику на підставі виставленого підрядником рахунку на умовах 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Відповідно до п. 5.3. договору у разі порушення замовником строків оплати замовник сплачує підряднику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості виконаних вибухових робіт.

Договір набирає чинності з 01.01.2019 і діє до 31.12.2020, а в частині грошових зобовязань до повного їх виконання (п. 8.7. договору).

Крім того, сторонами складено та підписано Кошторис на вибухові роботи (Додаток № 1 до договору).

Позивач виконав вибухові роботи, передбачені договором, на загальну суму 184 021 грн. 96 коп., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими їх печатками актами приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019 на суму 59 869 грн. 99 коп., № 7 від 28.02.2019 на суму 65 144 грн. 66 коп., № 21 від 08.05.2019 на суму 59 007 грн. 31 коп., а також виставив рахунки на оплату (а.с. 23-28).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не здійснив оплату виконаних робіт за цими актами.

З метою досудового врегулювання спору, 24.10.2019 позивач надіслав відповідачу претензію за № 209 від 24.10.2019 про сплату заборгованості у розмірі 184 172 грн. 02 коп., а також підписаний зі свого боку акт звірки взаємних розрахунків станом на 22.10.2019 на суму 184 172 грн. 02 коп., до якої входять суми боргу за вищевказаними актами (а.с. 30-35).

Позивач зазначає, що вказаний акт звірки, підписаний відповідачем, останній надав йому у відповідь на претензію.

Доказів оплати відповідачем заборгованості у розмірі 184 021 грн. 96 коп. сторонами до матеріалів справи не надано.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 184 172 грн. 02 коп., а також неустойку у розмірі 31 249 грн. 26 коп., на підставі п. 5.3. договору, за загальний період з 20.02.2019 по 22.10.2019, за кожним актом окремо.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про проведення вибухових робіт, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Враховуючи умови п. 5.2. договору, відповідач повинен був здійснити оплату виконаних позивачем робіт за актом приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019 - до 20.02.2019 включно; за актом приймання виконаних робіт № 7 від 28.02.2019 - до 28.02.2019 включно; за актом приймання виконаних робіт № 21 від 08.05.2019 - до 08.05.2019 включно.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не розрахувався за виконані позивачем роботи згідно актів приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019, № 7 від 28.02.2019, № 21 від 08.05.2019, у звязку з чим заборгованість за цими актами становить 184 021 грн. 96 коп.

Враховуючи викладене, заборгованість за виконані позивачем роботи згідно актів приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019, № 7 від 28.02.2019, № 21 від 08.05.2019 у розмірі 184 021 грн. 96 коп. підлягає стягненню з відповідача. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних доказів (первинних документів) на підтвердження наявності боргу у розмірі 150 грн. 06 коп.

Крім того, позивач у позовній заяві посилається лише на акти приймання виконаних робіт № 3 від 20.02.2019, № 7 від 28.02.2019, № 21 від 08.05.2019, загальна сума яких складає 184 021 грн. 96 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.3. договору у разі порушення замовником строків оплати замовник сплачує підряднику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості виконаних вибухових робіт.

За розрахунком суду, неустойка за загальний період з 21.02.2019 по 22.10.2019 (враховуючи, що початок прострочення за актом № 3 з 21.02.2019, за актом № 7 з 01.03.2019, за актом № 21 з 09.05.2019) складає 30 993 грн. 44 коп. та підлягає до стягнення з відповідача. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 184 021 грн. 96 коп. - основного боргу, 30 993 грн. 44 коп. - неустойки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпрометробуд" (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, 5, ) на користь Приватного підприємства "Акватол" (53073, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Златоустівка, вул. Підстепна, 29А, ) 184 021 грн. 96 коп. (сто вісімдесят чотири тисячі двадцять одна грн. 96 коп.) основного боргу, 30 993 грн. 44 коп. (тридцять тисяч девятсот девяносто три грн. 44 коп.) неустойки та 3 225 грн. 23 коп. (три тисячі двісті двадцять пять грн. 23 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 27.01.2020

Суддя І.А. Рудь