У Х В А Л А
14.01.2020 Справа №905/1828/15
за скаргою від 22.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь
на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ
до відповідача Публічного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод",
третя особа 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Публічне акціонерне товариство "Азовзагальмаш", м.Маріуполь
третя особа 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Національний Банк України, м.Київ
третя особа 3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ
про звернення стягнення на предмет іпотеки
Головуючий суддя Г.В. Левшина
Суддя П.В. Демідова
Суддя Н.В. Величко
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від ВДВС: не з`явився
від третіх осіб: не з`явились
В засіданні суду брали участь:
22.05.2017р. на виконання вищезазначеного рішення суду видано відповідні накази.
15.01.2019р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга від 11.01.2019р. №02.2.3-18 Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15.
У зв`язку з відставкою судді Попова О.В., протоколом автоматичного розподілу внесено зміни до складу колегії суддів та призначено справу №905/1828/15 до розгляду у складі: головуючого судді Левшиної Г.В., суддів Матюхіна В.І. та Величко Н.В.
Ухвалою суду від 18.02.2019р. скаргу від 11.01.2019р. №02.2.3-18 Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15 задоволено: визнано неправомірними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р.; визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р.; зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження, направлені на виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.
26.11.2019р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга від 22.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15, а саме:
- визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неповернення виконавчого документа (наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.) стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк") протиправною та незаконною;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути виконавчий документ (наказ господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.) стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк").
Ухвалою суду від 26.11.2019р. повідомлено сторони, третіх осіб та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про розгляд скарги від 22.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15 в судовому засіданні, що відбудеться 05.12.2019 року о 13:30 год.
02.12.2019р. до суду від Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь надійшло клопотання від 28.11.2019р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в одному із наступних судів: господарський суд міста Києва, господарський суд Київської області, Північний апеляційний господарський суд.
Ухвалою від 04.12.2019р. по справі №905/1828/15 у задоволенні клопотання від 28.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.
Ухвалою від 05.12.2019р. повідомлено сторони, третіх осіб та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про розгляд скарги від 22.11.2019р. по справі №905/1828/15 в судовому засіданні, що відбудеться 16.12.2019 року о 14:00 год.
В судове засідання 16.12.2019р. представники сторін та ДВС не з`явились, розгляд скарги призначено на 26.12.2019р.
У зв`язку з відпусткою судді Матюхіна В.І. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи змінено склад судової колегії з розгляду справи №905/1828/15: замість судді Матюхіна В.І. призначено суддю Демідову П.В.
В судове засідання 26.12.2019р. представники позивача, відповідача, третіх осіб та ДВС не з`явились, письмових пояснень по суті скарги не надали.
Враховуючи наявність необхідності ознайомлення з матеріалами справи у зв`язку зі зміною складу колегії суддів, приймаючи до уваги відсутність пояснень щодо скарги з боку виконавчої служби, ухвалою від 26.12.2019р. розгляд скарги призначено на 14.01.2020р.
В засідання суду 14.01.2020р. сторонни, ДВС та треті особи не з`явилися.
Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України письмових пояснень по суті скарги не надав.
Дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:
18.08.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрите виконавче провадження ВП №54533273 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області № 905/1828/15 від 22.05.2017 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення грошових вимог стягувача.
іпотеки) та що складаються з наступних об`єктів: основна будівля з прибудовами, літ. А-1, А1-1,
Постановою №54533273 від 27.03.2018р. державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності.
05.12.2018р. державним виконавцем ВПВР ДВСУ винесено постанову №54533273 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.02.2019р. скаргу від 11.01.2019р. №02.2.3-18 Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м.Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15 задоволено:
- визнано неправомірними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р.;
- визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р.;
- зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження, направлені на виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.
Постановою державного виконавця від 02.07.2019р. ВП№54533273 на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 18.02.2019р. по справі №905/1828/15 відновлено виконавче провадження ВП№54533273.
Виходячи зі змісту наданої відповідачем скарги, 30.08.2019р. боржником направлено на адресу ВПВР ДВСУ заяву з проханням повернути виконавчий документ стягувачу, з огляду на те, що ПрАТ Маріупольський термічний завод" належить до суб`єктів малого підприємництва. В підтвердження своїх доводів боржник надав ДВС додатки до заяви копія штатного розпису на 07.05.2019р., копія звіту про фінансового результату (звіту про сукупний дохід) за 2018р., копія балансу за 2018р., копія звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2019р., копія балансу за І півріччя.
Таким чином, у своїй заяві боржник стверджує про те, що оскільки предмет іпотеки по теперішній час перебуває на території здійснення АТО, існує підстава для повернення наказу стягувачу в порядку, передбаченому п.9 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Мотивуючи своє звернення до суду із даною скаргою, відповідач (боржник) посилається на те, що держаним виконавцем на теперішній час не вжито дій, передбачених статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, останній стверджує про те, що неповернення стягувачу наказу по справі №905/1828/15 за наявності всіх для цього підстав є фактично неправомірною бездіяльністю державного виконавця.
Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, накази, що видаються господарськими судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
За положеннями Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.
За змістом пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.
Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Так, статтею 51 Закону «Про виконавче провадження» врегульовано спеціальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначено, відповідно до частини 7 якої примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Отже, з викладеного вбачається, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки із врахуванням Закону України «Про іпотеку».
Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється , зокрема, на підставі рішення суду.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку" та визначає спеціальну процедуру звернення стягнення на майно боржника, яке виступає предметом іпотеки.
Зокрема, за змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» .
Тобто, під час реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в рахунок погашення стягнутої на користь іпотекодержателя заборгованості, спеціальними нормами, які повинні бути застосовані державним виконавцем є положення Закону України "Про іпотеку".
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у від 07.02.2018р. у справі №464/5754/14-ц.
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.
Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.
Даний Закон, який є спеціальним, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Так, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за №1275-р, відноситься місто Маріуполь.
Натомість, розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. №1085" від 02.12.2015р. №1276-р, на яке посилається позивач, урядом затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.
Отже, даний акт має персоніфікований характер, не скасовує та не змінює розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за №1275-р, з огляду на що, не розповсюджується на правовідносини сторін у цій справі.
30.04.2018р. Указом Президента України «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 року операцію об`єднаних сил.
Таким чином, на теперішній час операція об`єднаних сил триває. Однак, заважаючи на те, що зазначеним Указом Президента України відбулась фактично лише зміна формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році, інших актів про зупинення або скасування встановлених заходів та пільг на території АТО не приймалосьё за висновками суду, завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України в порядку встановленому ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" не відбулося.
При цьому, наразі, розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за №1275-р є чинним.
Згідно ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".
Відтак, зазначена норма закріплює правову підставу, що не дає змоги органам і посадовим особам, до сфери компетенції яких входить примусове виконання рішень здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки та провадження відповідних виконавчих дій, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.
Зокрема, даними положеннями чітко встановлені межі їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто визначено територію розповсюдження тимчасових заходів державної підтримки господарської діяльності (зона АТО) та суб`єктів господарювання, що підпадають під дію мораторію на звернення стягнення на їх іпотечне нерухоме майно (суб`єкти малого і середнього підприємництва.)
Критерії віднесення підприємств до суб`єктів малого, середнього та великого бізнесу встановлені ч.3 статті 55 Господарського кодексу України.
За змістом вказаної норми, суб`єктами малого підприємництва є, зокрема, юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Суб`єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Інші суб`єкти господарювання належать до суб`єктів середнього підприємництва.
Згідно з п.9 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Таким чином, праву державного виконавця на повернення виконавчого документа на підставі вказаної статті у зв`язку з мораторієм передбаченим, ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», кореспондує обов`язок державного виконавця встановити належність боржника до суб`єктів малого чи середнього підприємництва згідно вищенаведених критеріїв.
Як вказувалось вище, ухвалою господарського суду Донецької області від 18.02.2019р. скаргу від 11.01.2019р. №02.2.3-18 Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15 було задоволено, визнано неправомірними дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р., визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу №54533273 від 05.12.2018р., зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження, направлені на виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.
Мотивуючи прийняте рішення, господарський суд зазначив, що державним виконавцем в порушення вимог закону, станом на момент розгляду скарги від 11.01.2019р. №02.2.3-18 Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, не було вжито жодних заходів на встановлено належність Публічного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод" до суб`єктів малого або середнього бізнесу, на яких розповсюджується дія зазначеної статті.
Згідно доданих до скарги від 22.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь документів вбачається, що 30.08.2019р. державному виконавцю було надано боржником електронні звіти (форма №2) про фінансові результати за 2018р. та першу половину 2019р., які направлені до контролюючого органі за допомогою Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС Україна та скріплені перевіреним ЕЦП.
Як встановлено, відповідно до змісту даних документів, сукупний дохід підприємства відповідача за 2018р. складав 1 718 тис. грн., за перше півріччя 2019р. 1574тис. грн.
Згідно із затвердженим генеральним директором штатним розписом станом на 07.05.2019р., на підприємстві працює одна особа головний бухгалтер.
З урахуванням вищевикладених у ч.3 статті 55 Господарського кодексу України критеріїв, за висновками суду, такі показники фінансової звітності свідчать про належність Публічного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь до суб`єктів малого підприємництва.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що на теперішній час наявні підстави для застосування у спірних правовідносинах ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в частині зупинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, оскільки фактично на ПрАТ "Маріупольський термічний завод" розповсюджується дія зазначеної статті.
При цьому, доказів завершення виконавчого провадження ВП №54533273 з примусового виконання рішення суду по справі №905/1828/15 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №25ДС/24/102/2011-КЛТ від 25.06.2011р. до матеріалів справи не надано.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неповернення виконавчого документа (наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.) стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк") протиправною та незаконною, внаслідок чого скарга Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь підлягає задоволення.
В даному випадку, судом також прийнято до уваги ті обставини, що за наслідками повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.9 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не закінчується (на відміну від порядку статті 39), арешт з майна боржника не знімається, а стягувач не позбувається права на повторне пред`явлення цього ж наказу до органів ДВС.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Скаргу від 22.11.2019р. Приватного акціонерного товариства "Маріупольський термічний завод", м.Маріуполь на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду по справі №905/1828/15 задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неповернення виконавчого документа (наказу господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.) стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк").
Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути виконавчий документ (наказ господарського суду Донецької області №905/1828/15 від 22.05.2017р.) стягувачу (Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк") згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
В судовому засіданні 14.01.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Повний текст ухвали підписано 15.01.2020р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя П.В. Демідова
Суддя Н.В. Величко