ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Справа№ 910/13786/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Халько В.А.

у присутності представників сторін:

від апелянта - Щиглов Є.О. - ордер серія КС №713856 від 22.01.2020;

арбітражний керуючий - Кравченко Р.М. - посвідчення №133 від 12.02.2013,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019року

у справі №910/13786/16 (суддя Пасько М.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДЗЕРНОПРОМ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОСЕР»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у справі №910/13786/16 припинено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОСЕР» (далі по тексту - ТОВ «ГРОСЕР», боржник). Припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кравченка Радіона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 133 від 12.02.2013). Визнано ТОВ «ГРОСЕР» банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кравченка Радіона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 133 від 12.02.2013). Встановлено ліквідатору банкрута основну грошову винагороду у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх обов`язків у справі. Підприємницьку діяльність банкрута завершено. Вирішено, що строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 17.10.2019. року. Припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 17.10.2019року. Скасовано арешти, накладені на майно ТОВ «ГРОСЕР», визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Зазначено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 17.10.2019 року. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання ТОВ «ГРОСЕР» банкрутом, текст якого додається. Зобов`язано ліквідатора банкрута у разі отримання ним заяв з вимогами до банкрута письмово повідомити про це суд та надати докази їх розгляду (визнання або ж відхилення в установленому порядку). Зобов`язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 17.10.2020 року. Призначено судове засідання для розгляду поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу боржника.

Не погоджуючись з винесеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у справі №910/13786/16 і направити справу до суду першої інстанції для подальшого її розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №910/13786/16 передано колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Грека Б.М.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року вищевказаною колегією суддів заяву ОСОБА_1 С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у справі № 910/13786/16 задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у справі № 910/13786/16; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову господарського суду м.Києва від 17.10.2019 року у справі № 910/13786/16; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 18.12.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Кравченко Р.М. просить залишити постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року по справі №910/24323/16 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 року, в зв`язку з клопотанням представника апелянта розгляд справи №910/13786/16 відкладено на 22.01.2020 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 22.01.2020 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у даній справі та направити справу до суду першої інстанції для подальшого її розгляду.

Арбітражний керуючий Кравченко Р.М. в судовому засіданні 22.01.2020 року проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі по тексту ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

22.01.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №910/13786/16 про банкрутство ТОВ «ГРОСЕР», провадження у якій порушено ухвалою суду від 16.08.2016 року за заявою ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ». Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гулу Я.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2018 року замінено розпорядника майна боржника на арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року визнано кредиторами ТОВ «ГРОСЕР»: ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ"» на суму 990.668,20 грн., з яких: 13.780, 00 грн. - вимоги першої черги, а 976.888, 20 грн. - вимоги четвертої черги; Товариство з обмеженою відповідальністю «Хардінвест» ( далі по тексту - ТОВ «Хардінвест») на суму 10.047.089,43 грн., з яких: 2.756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 10.044.333, 43 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_3 на суму 1.380.851,24 грн., з яких: 2.756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 1.378.095, 24 грн. - вимоги четвертої черги. Відмовлено у визнанні кредитором боржника: ОСОБА_1 на суму 1.061.870, 00 грн.; ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 42, 46 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 12 418 608, 87 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року у справі № 910/13786/16 скасовано в частині визнання ТОВ «Хардінвест» кредитором ТОВ «ГРОСЕР» на суму 10.047.089,43 грн., з яких: 2.756,00 грн. - вимоги першої черги, а 10.044.333,43 грн. - вимоги четвертої черги, прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволені відмовити. В решті ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року у справі №910/13786/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.06.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року у справі № 910/13786/16 (в частині відмови у визнанні кредитором ОСОБА_1 до ТОВ «Гросер» на суму 1 061 870, 00 грн.) - скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано ОСОБА_1 кредитором ТОВ «Гросер» з грошовими вимогами на суму 1 061 870, 00 грн. вимоги четвертої черги та на суму 12 402 грн. вимоги першої черги. Зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражного внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Гросер» відповідні зміни".

22.07.2019 року від розпорядника майна боржника надійшов уточнений реєстр вимог кредиторів.

16.10.2019 року від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про припинення процедури розпорядження майном у справі, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

За наслідками розгляду заявленого клопотання, господарським судом міста Києва 17.10.2019 року прийнято постанову, якою, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном боржника, та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кравченка Р.М., визнано ТОВ «ГРОСЕР» банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

Вказана постанова і переглядається в цьому апеляційному провадженні.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції положень ст.ст. 26, 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та вважає, що рішення комітету кредиторів боржника, оформлене Протоколом №2 засідання комітету кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» від 15.10.2019 року щодо переходу до ліквідаційної процедури є неповноважним, оскільки прийнято без його участі. Скаржник наголошує, що його не було повідомлено про збори кредиторів та збори комітету кредиторів і відповідно скаржник не приймав у них участі.

Крім того, на думку ОСОБА_1 , оскаржувана постанова прийнята з урахуванням рішення комітету кредиторів, що є безпідставним, оскільки рішення про введення процедури ліквідації приймається рішенням зборів кредиторів, що відповідно є порушенням ч.3 ст.27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також він зазначає, що його безпідставно не було включено до складу комітету кредиторів, що прямо передбачено ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, з посиланням на ч. 3 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ОСОБА_1 вказує, що розпорядником майна під час надання звіту про свою діяльність не було враховано перебування у господарському суді міста Києва заяви ТОВ «Гроссер» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення по справі № 910/26420/15, наслідком розгляду якого може бути повернення боржнику майна вартістю більше 4 млн. грн.

Ліквідатор ТОВ «Гросер» в своєму відзиві зазначає, що належним чином повідомляв всіх кредиторів про проведення зборів кредиторів, однак ОСОБА_1 на збори не в`явився, поштове відправлення повернулось без вручення з підстав відсутності адресата. На засідання як зборів, так і комітету кредиторів з`явилася представник ОСОБА_3 та представник ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ».

При цьому ліквідатор вважає рішення комітету кредиторів повноважним, оскільки зборами кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» (протокол №1 від 23.09.2019 року прийнято рішення: делегувати комітету кредиторів боржника повноваження на прийняття рішень, передбачених ч.2 ст.27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» . На думку ліквідатора суд, приймаючи рішення про відкриття ліквідаційної процедури, врахував як правову підставу - рішення комітету кредиторів ТОВ «ГРОСЕР», так і економічну підставу - наявність ознак надкритичної неплатоспроможності - стану, коли розрахунки з кредиторами можливі виключно в межах ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що станом на день прийняття оспорюваної постанови діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а Кодекс України з процедур банкрутства чинності не набув, колегія суддів при апеляційному розгляді застосовує положення вказаного закону.

За ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Згідно ч. 2 ст. 22 наведеного Закону процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п`ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

У підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).

Частиною 2 ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов`язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

За ч. 4 ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п`яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

Згідно ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено вище, за результатами оскарження ухвали попереднього засідання, кредиторами боржника визнані ТОВ «Продзернопром» на суму 990 668,2 грн., ОСОБА_3 на суму 1 380 851,24 грн., ОСОБА_1 1 074 272 грн. про що ліквідатором складено та подано суду 22.07.2019 року оновлений реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 17.09.2010 року будо призначено судове засідання на 17.10.2019 року та зобов`язано розпорядника майна у строк до 16.10.2019 року надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому вирішено питання про відкриття ліквідаційної процедури або процедури санації боржника, призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, розпорядником майна боржника неодноразово скликались збори кредиторів, однак на дату їх проведення ніхто з кредиторів не з`являвся.

Так, листом від 14.08.2019 року (направлений кредиторам згідно копій фіскальних чеків 15.08.2019 року) розпорядник майна повідомив кредиторів про проведення зборів кредиторів ТОВ «Гроссер» 23.09.2019 року о 10.00 за місцезнаходженням боржника: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8.

Згідно матеріалів справи на засідання зборів кредиторів з`явились представники двох кредиторів, а саме ТОВ «Продзернопром» та ОСОБА_3 , представники ОСОБА_1 не з`явились.

Розпорядником майна надана копія конверту, в якому на адресу ОСОБА_1 було направлено відповідне повідомлення про проведення зборів кредиторів, яке повернулось з адреси вказаної на конверті ( АДРЕСА_1 ) на адресу розпорядника майна з відміткою поштового відділення «фактично не проживає».

Наявні в матеріалах справи поштові відправлення, які повернулись на адресу місцевого суду, направлені ОСОБА_1 на вказану адресу, зокрема ухвали господарського суду міста Києва від 17.09.2019 року, з вказанням, що адресат «вибув».

Не отримав ОСОБА_1 і ухвали апеляційного суду, направлені на вказану адресу з тих самих підстав.

Згідно матеріалів справи та пояснень представника ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, адреса: АДРЕСА_1 є адресою реєстрації ОСОБА_1 , в зв`язку з чим він має там отримувати надіслану йому поштову кореспонденцію. Доказів того, що ОСОБА_1 повідомляв розпоряднику майна іншу адресу для листування матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розпорядник майна належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення кредитора ОСОБА_1 про проведення зборів кредиторів боржника, а останній не з`явився на їх проведення з незалежних від розпорядника майна обставин.

Згідно матеріалів справи, 23.09.2019 року відбулись збори кредиторів, на яких сформовано комітет кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» у складі двох кредиторів - ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ» та ОСОБА_3 та делеговано комітету кредиторів боржника повноваження на прийняття рішень передбачених частиною другою ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

Також, 23.09.2019 року було проведено збори новобраного комітету кредиторів та було прийнято рішення про обрання головою комітету кредиторів ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ». При цьому, доручено розпоряднику майна ТОВ «ГРОСЕР» - арбітражному керуючому Кравченку Р.М. здійснити усі заходи на стадії розпорядження майном, термін - до 15.10.2019 року; скликати наступний комітет кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» 15.10.2019 року для заслуховування звіту розпорядника майна за наслідками процедури розпорядження майном боржника; зобов`язано розпорядника майна ТОВ «ГРОСЕР» - арбітражного керуючого Кравченка Р.М. надати комітету кредиторів пропозиції для прийняття рішення відносно звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття наступної процедури у відношенні боржника - санації, ліквідації або укладання мирової угоди.

15.10.2019 року відбулось засідання комітету кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» , на якому було погоджено звіт розпорядника майна - арбітражного керуючого Кравченка Р.М. про виконану роботу, здійснені заходи та виконані повноваження; звіт розпорядника майна - арбітражного керуючого Кравченка Р.М. про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ«ГРОСЕР» за період з 11.10.2018 року по 15.10.2019 року. Крім того, на засіданні комітету кредиторів, яке відбулось 15.10.2019 року виходячи з відсутності пропозицій від можливих інвесторів та у зв`язку зі значним обсягом кредиторської заборгованості, було прийнято рішення звернутись до господарського суду міста Києва із клопотанням про закінчення процедури розпорядження майном ТОВ «ГРОСЕР», припинення повноваження розпорядника майна ТОВ «ГРОСЕР» арбітражного керуючого Кравченка Р.М., визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором ТОВ «ГРОСЕР» арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

На виконання рішення комітету кредиторів ТОВ «ГРОСЕР» розпорядником майна 15.10.2019 року було подано до господарського суду міста Києва клопотання про закінчення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Апелянт заперечуючи по суті прийнятої постанови, між іншим, вказував на відсутність у комітету кредиторів повноважень на прийняття рішення стосовно визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В даному контексті слід зазначити, що дійсно положення ст. 26 і ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначають дещо тотожні можливості щодо прийняття рішення стосовно визнання боржника банкрутом, як для зборів кредиторів так і для комітету кредиторів. При цьому, в ст. 26 зазначеного закону чітко розподілені повноваження зборів кредиторів і комітету кредиторів, зокрема вказано, що прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом відноситься саме до компетенції комітету кредиторів.

Аналізуючи приписи ст. 27 закону в цілому, яка визначає порядок закінчення стадії розпорядження майном, зокрема зв`язок ч. 1 п.2, п.3 вказаної статті з її ж ч.2 п.2, ч. 4 та ч. 5 та положення ст. 26 закону саме в частині визначення повноважень, колегія суддів приходить до висновку, що законодавець покладає певні обов`язки щодо прийняття рішення про подальший хід процедури банкрутства на комітет кредиторів. При цьому колегія суддів не заперечує і можливості прийняти такого рішення зборами кредиторів та подачі його на розгляд до господарського суду у відповідності до ч. 5 п. 5 ст. 26 закону.

Крім того, навіть якщо пристати правової позиції скаржника та вважати виключним правом на прийняття такого рішення зборів кредиторів боржника слід зазначити, що кількісний та персональний склад учасників зборів кредиторів в справі про банкрутство ТОВ «ГРОСЕР» повністю відповідає кількісному і персональному складу комітету кредиторів. Кредитор ОСОБА_1 жодного разу на збори кредиторів не з`являвся про бажання брати в них участь не повідомляв.

При цьому, суд також враховує, що загальний розмір вимог членів комітету кредиторів ТОВ «ПРОДЗЕРНОПРОМ» та ОСОБА_3 є фактично більшістю всіх голосів кредиторів, визнаних судом в справі про банкрутство боржника.

І, як встановлено вище, зборами кредиторів (протокол №1 від 23.09.2019 року) прийнято рішення - делегувати комітету кредиторів боржника повноваження на прийняття рішень, передбачених ч.2 ст. 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Щодо доводів ОСОБА_1 про наявність у господарському суді міста Києва заяв ТОВ «ГРОСЕР» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення по справі № 910/26420/15, наслідком розгляду якого може бути повернення боржнику майна вартістю більше 4 млн. грн. слід зазначити наступне.

По-перше, у відповідності до положень ч. 2 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п`ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Матеріалами справи встановлено, що процедура розпорядження майном введена ухвалою господарського суду міста Києва 16.08.2016 року, тобто строк розпорядження майном триває значно більший термін ніж встановлено в законі.

По-друге, винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не є беззаперечною підставою для ліквідації такого боржника та відповідно неможливості продовження судових процесів розпочатих за його участю . Навпаки, ліквідатор набуває повноважень керівника боржника та від його імені зобов`язаний вчиняти дії щодо повернення майна боржника до ліквідаційної маси, більш того в разі наявності підстав може заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства. Вказані положення містяться і в Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що діяв на час прийняття оспорюваної постанови і в чинному Кодексі України з процедур банкрутства.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої постанови з підстав наведених апелянтом.

При цьому, приймаючи рішення по суті, колегія суддів звертає увагу і на поданий арбітражним керуючим звіт розпорядника майна ТОВ «ГРОСЕР» за наслідками процедури розпорядження майном, відповідно до якого розпорядником майна не виявлено активів боржника, за рахунок яких можливо задовольнити кредиторські вимоги, на підтвердження чого додано довідки компетентних органів (копії в матеріалах справи).

В ході проведення процедури розпорядження майном розпорядником майна боржника на підставі відомостей Головного управління статистики у м. Києві виявлено, що ТОВ "ГРОСЕР" до Головного управління статистики у м. Києві подавало фінансову звітність за період 2013, 2014, 2015 роки. З ІІ кварталу 2015 року по теперішній час звітність підприємство не подавало.

Кредиторська заборгованість боржника складає 3 445 791,44 грн., вартість активів ТОВ "ГРОСЕР" складає 0 грн., тобто зобов`язання ТОВ "ГРОСЕР" жодним чином не забезпечені активами для їх погашення.

Станом на 15.10.2019 року заяв від потенційних інвесторів, а також пропозицій від власників боржника щодо погашення ними зобов`язань ТОВ "ГРОСЕР" не надходило.

Виходячи з вимог ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування с обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної апелянтом постанови.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Києва від 17.10.2019 року у справі №910/13786/16 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду міста Києва від 17.102019 року у справі №910/13786/16 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки встановлені ст. ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.01.2020 року.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков