ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3170/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№100)", с.Темнівка Харківської області
про стягнення 20 930,69грн.
за участю представників:

від позивача: Єфременко О.О., довіреність 14-192 від 17.05.2019

від відповідача: Смірнов О.А., довіреність22/7/14-23П/Фд-20 від 08.01.2020

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№100)" (надалі - відповідач) про стягнення 20930,69грн., з яких: 12531,12грн. пені, 2280,98грн. 3% річних та 6118,59грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №2645/1617-ТЕ-32 від 18.11.2016.

Ухвалою від 07.10.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.11.2019.

23 жовтня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти нарахування позивачем штрафних санкцій. Зазначив, що відповідач виконав свої зобов`язання згідно з договором, сплативши в повному обсязі вартість отриманого газу, що свідчить про добросовісне відношення відповідача до виконання своїх договірних зобов`язань; термін прострочки виконання зобов`язань по оплаті вартості отриманого природного газу не є значним; позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства. Також відповідач наголосив, що пеня в повному розмірі 12 531,12 грн. занадто велика для відповідача, та враховуючи те, що збитків позивачу завдано не було, а сплата заборгованості за договором відбулася самостійно навіть без пред`явлення позивачем претензій за несвоєчасну сплату заборгованості по договору №2645/1617-ТЕ-32 від 18.11.2016. У зв`язку з цим, а також, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства, відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

У підготовчому засіданні 06.11.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 04.12.2019.

02 грудня 2019 року від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів, до якого було додано контррозрахунок заявлених до стягнення сум, а також судові рішення у справі №826/9665/16.

03 грудня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій через відсутність та не доведення відповідачем, передбачених статтею 233 ГК України підстав. Щодо судових рішень у справі №826/9665/16 відповідач зазначив, що дані рішення стосуються нечинності нормативно-правового акту та не вимагають перерахунку розрахунків за переданий природний газ. Договір між позивачем та відповідачем був укладений відповідно до чинного на той час законодавства України. На момент укладання Договору сторони узгодили його істотні умови, в тому числі й ціну. Всі зміни до договору також вносились виключно в двосторонньому порядку. На цей час договір виконаний та припинив свою дію в частині поставки газу. Відповідно до ч.3 ст.632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У підготовчому засіданні 04.12.2019 судом оголошено перерву до 11.12.2019.

09 грудня 2019 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного суду у пов`язаній справі №826/9665/16.

Щодо даного клопотання суд зазначає, що пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В той же час, судові рішення у справі №826/9665/16 на даний час є такими, що набрали законної сили, що унеможливлює зупинення провадження у даній справі відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

09 грудня 2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він наголосив на можливості застосування положень статті 233 ГК України. Зазначив, що у зв`язку із визнанням судовими рішеннями у справі №826/9665/16 протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України №315 від 27.04.2016 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року №758" з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016, повинна бути задіяна для розрахунку інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання, ціна за природний газ, що діяла до прийняття даної постанови, а саме 2133,53 грн., що включає в себе: 1770,74грн. - ціна за 1000 куб.м природного газу; 7,20грн. - тариф на транспортування природного газу; 20% - ПДВ.

У підготовчому засіданні 11.12.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 24.12.2019.

У судовому засіданні 24.12.2019 судом оголошено перерву до 16.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.2020 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві та запереченні, просив у позові відмовити, а у випадку задоволення позовних вимог просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

У судовому засіданні 16.01.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

18 листопада 2016 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір №2645/1617-ТЕ-32 постачання природного газу (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно з пунктом 2.1 Договору позивач передає відповідачу з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 213,0тис.куб.м.

Додатковою угодою №3 від 31.03.2017 пункт 2.1 Договору доповнено абзацом, відповідно до якого позивач передає відповідачу з 01.04.2017 по 30.09.2017 (включно) природний газ обсягом до 7,0тис.куб.м.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до пункту 5.1 Договору регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 р. № 758.

Згідно з пунктом 5.2 Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 4 942,00гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.

Додатковою угодою №3 від 31.03.2017 пункти 5.1, 5.2 Договору викладено в наступній редакції:

"5.1. Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 № 187.

5.2. Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором з 01 квітня 2017 року становить 4942,00гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн."

За умовами пункту 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з пунктом 12.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 31.03.2017) він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.11.2015 по 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до наявних у справі актів приймання-передачі природного газу від 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017 на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 797063,55грн. Дані акти підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено їх печатками.

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався з порушенням передбачених Договором строків, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, а також доданими до відповіді на відзив банківськими виписками.

Враховуючи несвоєчасне погашення заборгованості відповідачем, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь 12531,12грн. пені, 2280,98грн. 3% річних та 6118,59грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 526 ЦК України та частини 1 статті 193 ГК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що відповідач повністю розрахувався за поставлений газ згідно Договору, але з порушенням узгоджених сторонами строків оплати.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно п. 6.1 Договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 21,0% річних (з 01.04.2017 - 16,4% річних згідно Додаткової угоди №3 від 31.03.2017 до Договору), але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм чинного законодавства та умов Договору, позивачем за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань нараховано відповідачу 12531,12грн. пені, 2280,98грн. 3% річних та 6118,59грн. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд вважає їх такими, що відповідають матеріалам справи та вимогам законодавства, а тому вважає за можливе задовольнити їх у повному обсязі.

При цьому, суд погоджується із застосуванням позивачем при розрахунку заборгованості ціни за газ у розмірі 5930,40грн. (з ПДВ) за 1000куб.м., яка була погоджена сторонами в пункті 5.2 Договору.

Суд наголошує, що будь-які зміни до ціни газу під час дії Договору та здійснення відповідачем її оплати не вносилися.

На цей час Договір виконаний в повному обсязі, основна заборгованість остаточно погашена відповідачем 31.08.2017, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по рахунку позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Щодо рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №826/9665/16, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газ у (відносини у перехідний період).

Відповідно до пункту 16 Постанови № 758 (в редакції, чинній на момент укладення Договору та протягом строку його виконання в частині постачання, зі мінами внесеними на підставі Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016) HAK "Нафтогаз України" у період з 1 травня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4942 гривні за 1000 куб. метрів, а для виробництва теплової енергії для релігійних організацій - в розмірі 2471 гривня за 1000 куб. метрів.

До змін, внесених постановою КМУ № 315 від 27.04.2016 до Постанови № 758 від 01.10.2015, ціна на природний газ, який постачався виробникам теплової енергії для надання послуг з централізованого опалення населенню складала 1 770,74 грн. за 1000 куб.м.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 у справі №826/9665/16 визнано протиправною та нечинною постанову КМУ від 27.04.2016 №315. Рішення залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019.

При цьому, рішення у справі №826/9665/16 не містять вимог про здійснення перерахунку розрахунків за переданий природний газ. Окружний адміністративний суд міста Києва вказаним рішенням не зобов`язав учасників ринку природного газу здійснювати будь-які перерахунки чи вносити зміни до договорів.

Отже, самий лише факт визнання протиправною та нечинною постанови КМУ від 27.04.2016 №315, не впливає на визначення розміру ціни за газ, який був спожитий відповідачем за Договором.

Враховуючи вищевикладене, застосування позивачем при здійсненні розрахунку заявлених до стягнення сум обумовленої пунктом 5.2 Договору ціни за газ в розмірі 5930,40грн. (з ПДВ) за 1000куб.м. суд вважає правомірним.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 ГПК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов`язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Втім, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження існування вищевказаних обставин.

Зокрема, відповідачем не доведено факту знаходження підприємства у тяжкому фінансовому стані або виникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв`язку із сплатою пені в установленому Договором розмірі.

Так, з наданого відповідачем звіту про фінансові результати за 9 місяців 2019 року вбачається, що ним за результатами звітного періоду було отримано чистий прибуток в розмірі 48тис.грн.

Зазначеної суми достатньо для погашення заборгованості перед позивачем.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№100)" (62493, Харківська область, Харківський район, с.Темнівка, вул.Харківська, буд.3, код 08680906) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, 0) 12 531,12грн. пені, 2 280,98грн. 3% річних, 6 118,59грн. інфляційних втрат, а також 1 921,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "27" січня 2020 р.

Суддя М.В. Калантай