ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2020 р. Справа № 903/54/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., розглянувши матеріали справи № 903/54/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К", Донецька область, місто Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь", Волинська область, місто Луцьк

про витребування нерухомого майна та визнання не чинним та скасування записів про реєстрацію права власності

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом в якому просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" нерухоме майно, а саме:

1. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

2. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

3. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

4. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019;

5. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019;

6. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності № 31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу за №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019, в частині несвоєчасного розрахунку за придбане нерухоме майно та повернення його.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2020. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" залишено без руху для надання можливості позивачу доплатити судовий збір.

Разом із позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" подав заяву про забезпечення позову від 28.01.2020 за вх.№ 01-68/3/20, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

1. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

2. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

3. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, б. 1;

та просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що на момент укладення договорів купівлі-продажу за №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019 керівником ТзОВ «Форест Волинь» була ОСОБА_1 , а на теперішній час керівником ТзОВ «Форест Волинь» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є ОСОБА_2. Позивач звертає увагу суду на те, що змінився керівник ТзОВ «Форест Волинь» та майно на даний час не повернуто позивачу відповідно до умов договорів, а тому вважає, що у відповідача є намір відчужити спірне нерухоме майно іншим особам.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те що невжиття таких заходів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, а тому просить суд прийняти дану заяву до розгляду та задоволити її.

На підтвердження викладених обставин долучив докази сплати судового збору.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з приписами п. 2,4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується зокрема:

-забороною відповідачу вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Аналіз норм законодавства, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Твердження позивача про те, що змінився керівник ТзОВ «Форест Волинь» та майно на даний час не повернуто позивачу відповідно до умов договорів, а тому відповідач має намір відчужити спірне нерухоме майно, ґрунтується лише на припущеннях заявника та власних міркуваннях.

До заяви не додано будь-яких доказів, які б вказували про вчинення відповідачем будь-яких дій щодо фактичної передачі спірного нерухомого майна іншим особам.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, доводи наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними та допустимими доказами, та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ТзОВ "Мартисанс-К" відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 29.01.2020

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як