ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 справа № 914/2422/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ, м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості в сумі 695 297,07 грн

Суддя У.І.Ділай

Секретар В.Д. Андрусик

За участі представників сторін:

Від позивача: А.В. Чорномаз - адвокат

Від відповідача: А.Р. Олійник - адвокат

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ, про стягнення заборгованості в сумі 695 297,07 грн

Ухвалою від 18.12.2019 відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 09.01.2020.

08.01.2020 до суду надійшла від відповідача заява про визнання позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.01.2020 підготовче судове засідання відкладено на 21.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.2019 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 25.07.2019 представник відповідача визнав позовні вимоги та надав усні пояснення.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».

Між НЕК «Укренерго» та ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 № 0287-02024 з урахуванням додаткової угоди від 04.06.2019, згідно з п. 1.1 якого НЕК «Укренерго» зобов`язалося надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього Договору, а ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» зобов`язався здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 6.5 Договору, відповідач здійснює розрахунок з позивачем за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який позивач надає відповідачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач надав відповідачу у липні 2019 року послугу і надіслав акт приймання-передачі послуги за липень 2019 року та рахунок; 15.08.2019 відповідач отримав примірники акта у паперовій формі. Згідно з актом загальна фактична вартість послуг позивача за липень складає 293 272,48 грн. з ПДВ (визначена згідно з п. 5.1 Договору шляхом множення фактичного обсягу послуги на тариф).

Також позивач надав відповідачу у серпні 2019 року послугу і надіслав акт приймання-передачі послуги за серпень 2019 року та рахунку; 18.09.2019 користувач отримав примірники акта в паперовій формі. Згідно з актом загальна фактична вартість послуг позивач за серпень складає 402 024,59 грн. з ПДВ (визначена згідно з п. 5.1 Договору шляхом множення фактичного обсягу послуги на тариф).

Згідно з пп. 1 п. 7.1, пп. 3 п. 9.3 Договору позивач має право отримувати від відповідача своєчасну оплату за послугу; відповідач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

Як зазначено в позові, сума зобов`язань Відповідача за липень-серпень 2019 року складає 695 297,07 грн (293 272,48 + 402 024,59). Проте, відповідач не сплатив зазначені кошти, підписаний примірник акта приймання-передачі послуги за серпень не повернув позивачу.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо своєчасної сплати вартості наданих послуг. Відтак, НЕК «Укренерго» подало до Господарського суду Львівської області із позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 695 297,07 грн.

Відповідач визнав позов повністю. При цьому представник відповідача усно повідомив, що наслідки визнання позову відомі та зрозумілі.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 04.06.2019 № 0287-02024, у зв`язку із чим набули взаємних прав і обов`язків.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач свої зобов`язання щодо надання послуг виконав повністю, що підтверджується копіями актів приймання-передачі виконаних робіт за липень-серпень 2019 року (оригінали оглянуто судом). Заборгованість відповідача перед позивачем складає 695 297,07 грн.

Відповідно до пункту 6.6 Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від Поивача за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги, Відповідач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення Позивачу повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Відповідача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає Позивачу повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Відповідач визнав позов повністю, про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг у розмірі 695 297,07 грн.

Стосовно судових витрат слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, а спір виник з його вини, Господарський суд Львівської області приходить до висновку 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету. Решту суми судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 191, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ (81053, Львівська область, м. Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, 1, ідентифікаційний код 32789941) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) 695 297,07грн заборгованості та 5214,73 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Повернути Приватному акціонерному товариству Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) з державного бюджету 5214,73 грн судового збору сплаченого відповідно до платіжного доручення №1006 від 15.11.2019.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 30.01.2020.

Суддя Ділай У.І.