ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"20" січня 2020 р. Справа № 924/1006/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" м. Київ

до 1. Приватного підприємства "Агропромфірма" смт Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області

до 2. ОСОБА_1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області

про стягнення солідарно заборгованості у сумі 282204грн. 96коп., з якої 32935грн. 54коп. заборгованості за кредитом, 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань

За участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: Клюка В.Ф. згідно довіреності № 1 від 04.11.2019р.

від відповідача 2: Рябенький Ю.В.

20.01.2020р. в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

25.09.2019р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до Приватного підприємства "Агропромфірма" смт. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області та до ОСОБА_1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області про стягнення солідарно заборгованості у сумі 282204грн. 96коп., з якої 32935грн. 54коп. заборгованості за кредитом, 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем 1 умов Договору банківського обслуговування б/н від 12.04.2011р. та "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://ргіvаtbаnk.uа, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування, у відповідача 1 існує заборгованість перед позивачем у сумі 282204грн. 96коп., з яких 32935грн. 54коп. заборгованість за кредитом, 99865грн. 84коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Зазначає, що поручителем відповідно до Договору поруки №36653372/DP1 від 28.05.2014р. є відповідач 2.

26.09.2019р., відповідно до ч. 6 ст.176 ГПК України, судом постановлено ухвалу про звернення до Дашковецької селищної ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р. Цією ж ухвалою зобов`язано Дашковецьку селищну раду надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

16.10.2019р. на адресу суду від Дашковецької сільської ради, на виконання вимог ухвали суду від 26.09.2019р., надійшло повідомлення № 131 від 09.10.2019р., про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 21.10.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1006/19, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11год. 00хв. 11.11.2019р.

07.11.2019р. на адресу суду через службу діловодства, від відповідача 1 надійшов відзив на позов (вх.№05-22/9584/19), в якому проти позову заперечує і просить суд відмовити позивачу у його задоволенні. У відзиві на позов зокрема зазначає, що позивачем до позову додано лише копії заяв на гарантований платіж про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №№21, 22 від 28.01.2014р., №№ 27, 28, 29 від 30.01.2014р. №7 від 19.02.2014р., що не підписані позивачем та відповідачем 1. При цьому зазначає, що копії додатків, а саме Витяг з умов та правил надання банківських послуг, не містять підписів відповідача 1, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача 1 з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Звертає увагу суду на те, що позивачем заявка на гарантований платіж не містить істотні умови властиві для даного типу Договору, в тому числі і погодження відсоткової ставки в розмірах вказаних у позові та розміру пені. До відзиву на позов додано докази надсилання такого на адресу усіх учасників справи.

Також, 07.11.2019р. на адресу суду через службу діловодства, від відповідача 2 надійшов відзив на позов (вх.№05-22/9589/19), в якому проти позову заперечує і просить суд відмовити позивачу у його задоволенні. У відзиві зазначає, що у відповідності до укладеного між позивачем та відповідачем 2 Договору поруки від 28.05.2014р. №36653372/DP1., поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку у строк до 25.04.2019р., таким чином, на думку відповідача 2, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання припиняє поруку, за умови, що кредитор протягом шести місяців не пред`явить позов до суду про стягнення коштів з моменту настання строку виконання основного зобов`язання. 11.11.2019р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№05-22/9672/19) про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.

Ухвалою суду від 11.11.2019р. відкладено підготовче засідання у даній справі на 11:00год. 03.12.2019р.

28.11.2019р. на адресу суду через службу діловодства від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 05-22/10297/19, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. У відповіді зокрема зазначає, що кредитні кошти були надані відповідачу 1 на підставі сформованих останнім заявок на гарантовані платежі, які були здійсненні позивачем в межах встановленого ліміту у розмірі 35000грн.

03.12.2019р. в підготовчому засіданні оголошено перерву на 11:30год. 12.12.2019р. із занесенням до протоколу судового засідання.

Оскільки представник позивача не брав участі в підготовчому засіданні, ухвалою суду від 03.12.2019р. його повідомлено про час, дату та місце проведення підготовчого засідання.

09.12.2019р. на адресу суду через службу діловодства від представника відповідача 1 надійшли письмові заперечення (вх.№ 05-22/10677/19), в яких зазначає, що у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі), але так як договір не був узгоджений у відповідності до діючого законодавства, а тому сплата відсотків та неустойки є безпідставною. Крім цього, у запереченнях відповідачем 2 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності та зазначено, що позивачем пропущено встановлений трирічний строк позовної давності, для звернення до суду для захисту своїх прав.

12.12.2019р. відповідачем 2 подано до суду клопотання (вх.№ 05-22/10796/19) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі. Подані докази судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

12.12.2019р. судом постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 11:00год. 21.12.2019р.

19.12.2019р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшли клопотання: (вх.№ 05-22/11084/19) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів; (вх.№ 05-22/11083/19) про продовження строку підготовчого провадження у даній справі на 30 днів; (вх.№ 05-22/11081/19) про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 21.12.2019р. продовжено за заявою позивача строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у даній справі на 12:00год. 09.01.2020р.

08.01.2020р. через електронний суд від представника позивача надйшло клопотання (вх.№05-22/143/20) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів у справі. Подані документи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в підготовче засідання 09.01.2020р. не з`явився.

Представником відповідача 1 в підготовчому засіданні 09.01.2020р. подано заяву (вх.№05-22/180/20) про долучення до матеріалів справи належним чином завірену копію виписки по банківському рахунку за період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. Подані докази судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду 09.01.2020р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 12:00год. 20.01.2020р.

20.01.2020р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№ 05-22/539/20), в якому позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача 1 та відповідач 2 в судовому засіданні 20.01.2020р. проти позову заперечували, просили суд відмовити позивачу у його задоволенні.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача 1 та відповідача 2, висловлені в судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

12.04.2011р. Приватним підприємством "Агропромфірма" (відповідачем 1) підписано заяву про відкриття поточного рахунку. У заяві зазначено, що відповідач 1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті за адресою ргіvаtbаnk.uа, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 12.04.2011р. та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

До заяви на відкриття рахунку банк додав Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

28.05.2014р. між ОСОБА_1 (Поручитель) та ПАТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) укладено Договір поруки №36653372/DP1.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору, предметом є надання поруки Поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ПП "Агропромфірма" (Боржник) зобов`язань, які випливають з Договору про надання банківських послуг №36653372 від 28.01.2014р.

Згідно з п.п. 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою 2" в тому розмірі що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном яке належить йому на праві власності.

Підпунктом 4.1 Договору, сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою2" цей Договір припиняє свою дію.

Договір підписаний представниками сторін.

Відповідно до довідки банку від 18.09.2019р., відповідачу було встановлено кредитний ліміт 28.01.2014р. - 35000грн., 11.06.2014р. - 32935грн. 54коп.

Позивачем подано до матеріалів справи заявки на гарантований платіж (доручення на договірне списання). У заявках зазначено, що підписавши цю заявку на підставі ст.634 Цивільного кодексу України ПП "Агропромфірма" приєдналась до Умов та Правил, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою www. ргіvаtbаnk.uа. і діють станом на час підписання заявки.

Відповідно до заявки № 21 від 28.01.2014р., Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 21408грн. 20коп. в оплату за господарськими операціями, термін повернення яких 03.02.2014р.; № 22 від 28.01.2014р. Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 5566грн. 80коп., термін повернення-03.02.2014р.; №27 від 30.01.2014р. Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 1454грн. 710коп., термін повернення - 04.02.2014р.; №28 від 30.01.2014р. Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 909грн. 84коп., термін повернення 04.02.2014р.; №29 від 30.01.2014р. Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 3100грн., термін повернення 04.02.2014р.; №7 від 18.02.2014р. Банком проведено списання коштів з рахунку відповідача 1 у сумі 2009грн. 16коп., термін повернення 25.02.2014р.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором № б/н від 12.04.2011р., станом на 05.07.2019р., заборгованість Приватного підприємства "Агропромфірма" складає 282204грн. 96коп., з якої 32935грн. 54коп. заборгованості за кредитом, 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань

Відповідно до банківської виписки за період з 01.01.2000р. по 18.09.2019р. по рахунку Приватного підприємства "Агропромфірма" (відповідача 1), вихідний залишок (актив) становить (мінус 32935грн. 54коп.).

У зв`язку із несплатою відповідачем 1 в добровільному порядку заборгованості у сумі 32935грн. 54коп., позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення її в примусовому порядку.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 12 квітня 2011року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.04.2011року, посилався на Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua.

Витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: кредитний ліміт, порядок розрахунків, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов діяли на час підписання заяви, відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву на відкриття рахунку та анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем 1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, долучена до матеріалів справи роздруківка не містить ніяких ідентифікуючих ознак (в т.ч. визначення редакції її дії).

Також суд звертає увагу, що позивач зазначаючи підстави позову посилається саме на заяву від 12.04.2011р., яка на думку позивача є кредитним договором б/н.

При цьому за змістом долучених до матеріалів справи заявок на гарантований платіж, шляхом підписання заявок на підставі ст.634 Цивільного кодексу ПП "Агропромфірма" приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, що діють станом на час підписання заявки, з огляду на що, суд приходить до висновку, що останні є самостійними підставами виникнення зобов`язань і не пов`язані умовами заяви приєднання від 12.04.2011р.

Судом також враховується правова позиція Великої Палати Верховного суду викладена у Постанові від 03.07.2019р. по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) про те, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) могли змінюватись самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві на відкриття рахунку та анкеті про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Зважаючи, що матеріалами справи підтверджено, що фактично отримані та використані відповідачем 1 кошти в розмірі 32935грн. 54коп. в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2014р. між ОСОБА_1 (Поручитель) та ПАТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) укладено Договір поруки №36653372/DP1, відповідно до п.п. 1.1 Договору, предметом є надання поруки Поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ПП "Агропромфірма" (Боржник) зобов`язань, які випливають з Договору про надання банківських послуг №36653372 від 28.01.2014р.

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Відповідно до п.п. 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою 2" в тому розмірі що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагорода, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном яке належить йому на праві власності.

Наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що між сторонами укладався Договір про надання банківських послуг №36653372 від 28.01.2014р., про існування таких доказів позивачем під час розгляду справи не зазначено.

При цьому судом враховується, що підставою позову позивачем зазначено заяву про відкриття поточного рахунку від 12.04.2011р., яка згідно позиції позивача, висловленій у позовній заяві є укладеним між сторонами кредитним договором Б/Н.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено, що договір поруки укладено в забезпечення виконання зобов`язань за заявкою від 12.04.2011р., з огляду на що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 2, як солідарного поручителя заборгованості в розмірі 32935грн. 54коп.

Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідачів заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 99865грн. 84коп. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 149403рн. 58коп. судом встановлено, що у заяві відповідача 1 на відкриття рахунку та анкеті про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 12.04.2011р. процентна ставка не зазначені, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Враховуючи вищевикладені висновки та обставини справи, господарський суд зазначає про необґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 99865грн. 84коп. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 149403рн. 58коп.

Разом з тим відповідачем 1 було заявлено про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність визначена статтею 257 ЦК України та встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З наведених вище положень законодавства та підстав виникнення та змісту прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах вбачається, що кошти відповідачу було перераховано відповідно до заявок №№21, 22 від 28.01.2014р. термін повернення - 03.02.2014р., №№27, 28, 29 від 30.01.2014р. термін повернення - 04.02.2014р., №7 від 18.02.2014р. термін повернення 25.02.2014р.

Згідно приписів ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, перебіг позовної давності розпочався з дня наступного за днем визначеним як термін повернення коштів, зазначений у заявках, зокрема 03.02.2014р., 04.02.2014р., 25.02.2014р.

Отже, беручи до уваги час звернення позивача до суду з цим позовом (позивачем подано позовну заяву до поштового відділення 20.09.2019р.), суд доходить висновку про пропуск позивачем встановленого законодавством трирічного строку позовної давності в частині заявлених до стягнення з відповідача 1 коштів в сумі 32935грн. 54коп.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Виходячи з вищенаведених обставин справи та законодавчих норм суд доходить висновку про відмову у позові в повному обсязі, зокрема в частині стягнення з відповідача 1 - 32935грн. 53коп. боргу у зв`язку із пропуском позовної давності, в частині стягнення з відповідача 1 - 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог, в частині стягнення з відповідача 2 - 32935грн. 53коп. боргу, 99865грн. 84коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 149403грн. 58коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" м. Київ до Приватного підприємства "Агропромфірма" смт Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області та до ОСОБА_1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області про стягнення солідарно заборгованості у сумі 282204грн. 96коп. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.01.2020р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 4 примірники:

1-до справи,

2-позивачу АТ КБ "Приватбанк" (49027, м. Дніпро, а/с 1800),

3-відповідачу 1 ПП "Агрофірма" (32600, Хмельницька обл., Новоушицький район, смт. Нова Ушиця, вул. Подільська, 36, Е/1),

4-відповідачу 2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.