ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року Справа № 923/872/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (м. Херсон),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Третякова Олександра Миколайовича (м. Херсон),

про стягнення 269178 грн. 63 коп.,

за участю представників:

позивача - Колганова Ю.М., адвокат,

відповідача - Матвєєва-Вац Н.В., адвокат.

Позивач 11.10.2019 року звернувся до Господарського суду з позовною заявою у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.11.19, просить стягнути з відповідача 142500 грн. 00 коп. основного боргу, 8444 грн.59 коп. трьох процентів річних, 23211 грн. 92 коп. інфляційних збитків, пені у розмірі 95022,12 грн. 12 коп.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 року справу розподілено судді Литвиновій В.В.

У зв`язку з перебуванням судді Литвинової В.В. на лікарняному та необхідністю вирішення питання щодо подальшого руху позовної заяви, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за яким 16.10.2019 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 17.10.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 14 годину 30 хвилин 07.11.19 р.

У підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.11.19 до 15 годину 00 хвилин 28.11.19 та з 28.11.19 до 10 години 00 хвилин 24.12.19.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 28.11.19, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 24.12.19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 14.01.20 об 11 годині 30 хвилин.

У судовому засіданні 14.01.20 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

відповідач належним чином не виконав свої обов`язки за укладеним з позивачем договором про надання послуг № 128ос/206 від 12.09.2019 щодо виконання робіт по прокладці оптоволоконного кабелю згідно з завданням, наданим замовником;

пунктом 4.2. зазначеного договору передбачено, що вартість робіт по прокладці оптоволоконного кабелю, визначена згідно з умовами даного договору і становить 142500 грн. 00 коп. без ПДВ,

у відповідності до п.п. 5.1., 5.2. договору позивач здійснив попередню оплату на розрахунковий рахунок відповідача суму у розмірі 142500 грн. 00 коп. без ПДВ;

у зв`язку з невиконанням відповідачем у строки встановлені договором вказаних у договорі робіт, позивачем було направлено претензію на адресу відповідача про повернення коштів в розмірі 142500 грн. 00коп.;

крім того, позивачем нараховано 8444 грн.59 коп. трьох процентів річних, 23211 грн. 92 коп. інфляційних збитків, пені у розмірі 95022,12 грн. 12 коп.

як стверджує позивач, між позивачем та відповідачем, було укладено договір про надання послуг № 128ос/206 від 12.09.2019, натомість відповідач надає договір №128 ОС від 12.08.2019;

акт № 128 ОС здачі-прийняття робіт викликає сумніви й твердження відповідача спростовується тим, що на той час особа яка була керівником - ОСОБА_1 перебував у відрядженні та фізично не міг підписати вказаний акт від 25.09.2017;

на АТ «Херсонська ТЕЦ» відсутній акт № 128 ОС здачі-прийняття робіт підписаний 25.09.2017 та про його існування позивачу стало відомо лише з відзиву на позовну заяву складеним відповідачем;

позивач звертає увагу не те, що в акті № 128 ОС здачі-прийняття робіт підписаний 25.09.2017 відсутня печатка підприємства;

позивач просить суд задовольнити заяву АТ «Херсонська ТЕЦ» від 04.11.2019 про виключення з числа доказів акту здачі-прийняття робіт від 25.09.2017 №1280С, відмовити ФОП Третьякову у задоволенні клопотання про залучення у якості доказів до матеріалів справи заяви свідка від 26.11.2019, задовольнити позовні вимоги АТ «Херсонська ТЕЦ» в повному обсязі.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві та запереченнях.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях посилається на наступні обставини:

відповідачем було в повному обсязі проведені роботи з прокладки оптоволоконного кабелю згідно завдання позивача, ці роботи полягали в здійсненні розширення системи відеоспостереження на об`єкті позивача, ФОП Третяков О.М. отримував завдання в усному вигляді;

факт виконання зазначених вище робіт, на думку відповідача, підтверджується первинним бухгалтерським документом, а саме: Актом № 1280С здачі-прийняття робіт, який було підписано уповноваженими представниками сторін 25.09.2017 року, а наявність відтиску печатки та інформації про місце складання Акту, як стверджує відповідач, не є обов`язковими реквізитами зазначеного Акту;

щодо дати підписання Акту № 1280С, яка зазначена в ньому та визначена: « 25.09.2017 року», то це, на думку відповідача, є дата не підписання Акту, а його складання, сам Акт зі сторони позивача міг бути підписаний й пізніше, т.я. відповідач виготовив Акт в двох примірниках та передав його на підписання керівнику позивача, шляхом залишення його на прохідній АТ «Херсонська ТЕЦ»;

умовами п. 5.2. Договору передбачено, що Замовник здійснює 100% передплату у розмірі 142 500,00 грн. у 5-ти денний термін після підписання Договору, а саме: до 17.09.2017 року, з документів наданих Позивачем до суду разом з позовною заявою, вбачається що Позивачем здійснено оплату робіт двома платежами: 14.11.2017 року - в сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень та 14.12.2017 року в сумі 92 500,00 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот) гривень отже, як стверджує відповідач, позивач здійснив оплату робіт, які були виконані відповідачем у строки, не у формі передплати, а по факту їх виконання, іншими словами позивачем сплачені грошові кошти за виконані роботи на підставі Акту здачі-приймання робіт;

починаючи з 2017 року, в якому виникли договірні відносини між сторонами та до 2019 року, відповідачем не отримувались ані претензії (вимоги) позивача про стягнення грошових коштів за договором про надання послуг, ані акти звіряння взаємних розрахунків, якими б підтверджувалась заборгованість відповідача перед позивачем, а претензія № б/н від 28.05.2019 року, на яку посилається позивач, стосується повернення грошових коштів (на підставі ст. 1212 ЦК України), як без підставно отриманих відповідачем, і жодним чином не стосується позовних вимог, які заявлені в позові (на підставі ст. 193, 230 ГК України, ст. 526, 611-612, 625 ЦК України);

як зазначає відповідач, договір про надання послуг було укладено в серпні 2017 року, а не у вересні 2017 року, як про це стверджує позивач, ця обставина, на думку відповідача, підтверджується доказами, які надані самим позивачем разом із позовною заявою так, відповідно до виписки з системи клієнт-банк по рахунку № НОМЕР_1 від 15.11.2017 року ФОП Третякову О.М. було перераховано грошові кошти в розмірі 50 000,00 гривень згідно рах. № 1280С від 07.09.2017 року за дог. № 206 від 12.08.2017 року, наступний (останній) платіж в розмірі 92 500,00 гривень був перерахований відповідачу з призначенням платежу: плата за прокладку оптоволоконного кабелю, рах.№ 1280С від 07.09.2017, дог. № 206 від 12.08.2017 року;

крім того, на думку відповідача, рахунок № 1280С, який було надано відповідачем позивачу виставлявся 07.09.2017 року, і не міг бути виписаний ФОП Третякову О.М. до укладення договору про надання послуг, тобто до 12.09.2017 року, як це вбачається із тверджень позивача;

також, як зазначає відповідач. на копії рахунку № 1280С від 07.09.2017 року, яка надана позивачем разом з позовною заявою наявний штамп «Прошу оплатить счет соглано договору №» біля якого дописано « 206 12.08.2017 р.» та наявні підписи осіб відповідних підрозділів позивача;

відповідач звертає увагу на те, що договір про надання послуг № 1280С від 12.08.2017 року було складено в двох автентичних примірниках, які підписані ФОП Третяковим О.М. та передані на підписання керівнику ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» (залишені на прохідній позивача), після підписання договору та повернення одного з його екземплярів відповідачу, на договорі були відсутні будь-які дописки в номері договору, а також відсутня печатка на підписі генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ».

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

11.10.19 позов;

06.11.19 заява про уточнення позовних вимог;

06.11.19 відповідь на відзив;

06.11.19 заява про виключення документу з числа доказів;

14.01.20 вступне слово позивача.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

25.10.19 відзив;

25.11.19 заперечення;

25.11.19 заперечення на заяву про виключення документу з числа доказів;

28.11.19 письмове клопотання про залучення доказів (заяви свідка).

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між АТ «Херсонська ТЕЦ» (надалі за текстом рішення - Позивач, Замовник) та ФОП Третяковим О. М. (надалі за текстом рішення - Відповідач, Підрядник) було укладено договір про надання послуг № 128ос від 12.08.2017 (як стверджує відповідач), за твердженням позивача зазначений Договір укладений 12.09.2017 за номером № 128ос/206 (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Як стверджує відповідач у письмових запереченнях на відзив: «Договір про надання послуг № 1280С від 12.08.2017 року було складено в двох автентичних примірниках, підписані ФОП Третяковим О.М. та передані на підписання керівнику ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» (залишені на прохідній Позивача)».

За вказаних обставин, враховуючи, що позивачем прийнята пропозиція відповідача укласти Договір № 128ос/206 саме 12.09.2017 р., зазначена дата і датою укладання Договору. А доводи проти вказаних обставин, викладені відповідачем у письмових запереченнях не приймаються судом до уваги.

Зміст Договору у редакціях наданих сторонами (крім дати та номеру) - ідентичний.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного Договору Підрядник зобов`язувався за дорученням Замовника та у відповідності до умов даного Договору виконати роботи по прокладки оптоволоконного кабеля згідно завдання, наданого Замовником, а Замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити її вартість.

Пунктом 2.7 Договору встановлено, що після виконання робіт Замовник зобов`язується прийняти роботи по прокладки оптоволоконного кабеля протягом 5-ти календарних днів після передачі її Підрядником.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється за актами приймання-передачі виконаних робіт, протягом 5-ти днів з моменту закінчення робіт. У Акті повинно бути зазначені детальне найменування виконаних робіт. Акт повинен відповідати Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Пунктом 4.2. Договору визначено, що вартість робіт по прокладці оптоволоконного кабелю, визначена згідно з умовами даного Договору і становить 142 500 грн.00 коп. (сто сорок дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) без ПДВ.

Розділом 5 Договору визначено порядок розрахунків між сторонами та встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються на розрахунковий рахунок підрядника, який зазначено у договорі (п.5.1 Договору).

У пункті 5.2. Договору встановлено, що у 5-ті денний термін після підписання даного Договору Замовник зобов`язаний перерахувати 100% передплату у розмірі 142 500 грн. 00 коп. (сто сорок дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) без ПДВ.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що строк виконання робіт складає 30 (тридцять) робочих днів після підписання даного Договору.

07.09.2017 року відповідачем був виставлений рахунок № 1280С з вимогою на адресу позивача сплатити 142500,00грн.

Враховуючи, що договір було підписано (укладено) 12.09.2017 року, відповідач мав виконати роботи, передбачені Договором, у строк до 24.10.2017 року.

В свою чергу, здача - приймання виконаних робіт мала бути проведена протягом 5 днів з моменту їх закінчення, тобто з 24.10.2017 року по 28.10.2017 року.

Судом приймаються до уваги доводи відповідача про те, що ФОП Третяков О.М. отримував завдання щодо виконання робіт за Договором в усній формі.

Факт виконання зазначених вище робіт підтверджується первинним бухгалтерським документом, а саме: Актом № 1280С здачі-прийняття робіт, який було складено 25.09.2017 року та підписано уповноваженими представниками сторін в межах строку, встановленого Договором.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що акт № 1280С здачі-приймання робіт викликає сумніви по ряду підстав, таких як: відсутність особи, яка підписала Акт зі сторони Позивача; відсутність акту у Позивача; відсутність печатки на акті, оскільки з урахуванням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) та п. 2.1., 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - Положення № 88), наявність відтиску печатки та зазначення місця складання Акту здачі-прийняття робіт не є обов`язковими реквізитами, а неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містить відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції.

Як стверджує відповідач, він виготовив зазначений Акт 25.09.2017 року в двох примірниках та передав його на підписання керівнику позивача, залишивши його на прохідній АТ «Херсонська ТЕЦ», у свою чергу керівник позивача міг підписати вказаний Акт у будь-який час. Належних та допустимих доказів підроблення підпису керівника позивача на Акті № 1280С здачі-прийняття робіт сторонами суду не надано.

Достовірність підпису керівника позивача на зазначеному акті здачі-прийняття робіт також підтверджується нотаріально посвідченою заявою свідка ОСОБА_1 від 26.11.2019 року, яка прийнята судом до розгляду (зі встановленням додаткового строку) за клопотанням відповідача від 28.11.19 та з урахуванням викладених у клопотанні обставин, які не дозволили відповідачу подати вказаний доказ у встановлений законом строк (разом з поданням відзиву), відповідно до приписів ч. 5 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до виписки з системи клієнт-банк по рахунку № НОМЕР_1 від 15.11.2017 року ФОП Третякову О.М. було перераховано позивачем грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень згідно рах. № 1280С від 07.09.2017 року за дог. № 206 від 12.08.2017 року.

Наступний платіж у розмірі 92 500,00 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот) гривень був перерахований відповідачу позивачем з призначенням платежу: плата за прокладку оптоволоконного кабелю, рах. № 1280С від 07.09.2017, дог. № 206 від 12.08.2017 року.

Враховуючи положення ст. 549, 610, 625 Цивільного кодексу України, а також недоведення позивачем порушення господарського зобов`язання за Договором зі сторони відповідача, відсутні правові підстави для нарахування сум з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних та пені.

За вказаних обставин аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Натомість аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до приписів ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до абз. 4 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі за текстом рішення - Закон) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (надалі за текстом рішення - Положення № 88), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1. Положення № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати покладаються на позивача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 24 січня 2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов