РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020Справа № 910/14531/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона Сервіс Компані"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21"

про стягнення 221 220,21 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Охорона Сервіс Компані" (далі - ТОВ "Охорона Сервіс Компані", позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21" (далі - ТОВ "Спецмехбуд 21", відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 01-11 від 01.06.2019 р. у сумі 221 220,21 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01-11 від 01.06.2019 р. в частині своєчасної сплати вартості наданих ТОВ "Спецмехбуд 21" послуг з охорони майна, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Охорона Сервіс Компані" просить суд стягнути з ТОВ "Спецмехбуд 21" заборгованість у сумі 221 220,21 грн., яка складається з основного боргу у сумі 207 600,00 грн., пені у сумі 12 491,10 грн., 3 % річних у сумі 1 129,11 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк надав відзив, у якому проти позову заперечив, вказав, що позивач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором охорони № 01-11 від 01.06.2019 р., що спричинило втрату майна відповідача (запчастин опалубки «Peri»), тобто завдало останньому збитки. Просив відмовити у задоволенні позову.

Також сторони скористались своїм правом, передбаченим законом та з урахуванням відзиву надали наступні заяви по суті позову - відповідь на відзив, заперечення до відповіді на відзив, у яких наполягали на своїй позиції.

До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшло клопотання про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування. Розглянувши вказане клопотання, суд вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що у даному випадку справа є малозначною у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, не є складною, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають розгляду справи у судовому засіданні із викликом сторін.

При цьому суд зазначає, що сторонам надані всі процесуальні права та можливості, передбачені законом та судом вони не обмежуються, зокрема, щодо права надання заяв по суті спору, викладення своїх доводів, заперечення проти доводів іншої сторони, надання доказів, тощо.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, за змістом указаних приписів сторони мають право (і суд надає їм таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За таких обставин, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання відповідача немає.

Розглянувши заяви учсників процесу по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 01.06.2019 р. між ТОВ "Охорона Сервіс Компані" (виконавець) та ТОВ "Спецмехбуд 21" (замовник) був укладений договір про надання послуг охорони № 01-11 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати цілодобові послуги по охороні будівельного майданчика об`єкта, а замовник зобов`язується на умовах цього договору прийняти і оплатити надані виконавцем послуги. Об`єкт розташований за адресою: вул. Бориспільська, 18, м. Київ (п. 1.1).

Плата за послуги виконавця за цим договором складає 69 000,00 грн., яка сплачується щомісячно шляхом перерахування коштів на розрахуноквий рахунок виконавця на протязі 3 робочих днів з моменту підписання акта прийняття (передачі) наданих послуг (п.п. 6.1, 6.2).

Виконавець зобов`язаний забезпечити охорону майна на об`єкті, що переданий під охорону у порядку, визначеному Інструкцією «З організації охорони товарно-матеріальних цінностей та будівельного майданчика по вул. Бориспільська, 18 у місті Києві», яка додається до цього договору і є його невід`ємною частиною (додаток № 1 до договору). Кількість постів та співробітників виконавця, що необхідні для охорони об`єкта, виконавець та замовник визначають в дислокації (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору виконавець щомісячно, не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому були надані послуги, надає замовнику два примірники акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом 3 робочих днів з моменту отримання підписати і повернути один примірник підписаного акта виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітньому місяці, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (п. 6.3). У випадку якщо замовник не підпише щомісячний акт або не надасть письмових аргументованих заперечень, в термін зазначений в даному договорі, сторони домовились вважати, що замовник надані послуги прийняв у повному обсязі і заперечень щодо кількості та якості немає (п. 6.4).

Відповідно до п. 3.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно сплачувати виконавцю кошти за надані послуги, в порядку та розмірі, визначеному цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та діє протягом 1 року, з подальшою його пролонгацією (п.п. 8.1, 8.2). Виконавець має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором у разі прострочення замовником оплати наданих послуг на строк, понад один місяць (п. 8.7).

Дислокацією до договору сторони погодили кількість постів та охоронників, які повинні бути задіяні на об`єкті.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що визначені договором.

Судом встановлено, що у період з червня по вересень 2019 року на виконання своїх зобов`язань за договором, позивач надав відповідачу послуги з охорони на об`єкті по вул. Бориспільська, 18, на суму 257 600,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 01 від 30.06.2019 р., № 02 від 31.07.2019 р., № 03 від 31.08.2019 р., № 04 від 22.08.2019 р., рахунками-фактури № СФ-0000006 від 25.06.2019 р., № СФ-0000021 від 21.08.2019 р., № СФ-0000027 від 22.09.2017 р., направленими на адресу відповідача.

Відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання виконав неналежним чином, вартість наданих послуг з охорони сплатив частково - у сумі 50 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою. Отже, у відповідача за договором № 01-11 від 01.06.2019 р. виникла заборгованість у сумі 207 600,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із суттєвим порушенням умов договору, 16.09.2019 р. виконавець - ТОВ "Охорона Сервіс Компані" повідомив замовника (лист № 12 від 16.09.2019 р.) про односторонню відмову від договору № 01-11 від 01.06.2019 р. та припинення виконання своїх зобов`язань за цим договором з 21.09.2019 р.

Згідно зі статтею 188 ГК України за загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Проте, у п. 8.7 договору сторони домовились, що виконавець має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання взятих на себе зобов`язань за договором у разі прострочення замовником оплати наданих послуг на строк понад один місяць. Відмова виконавця від виконання зобов`язань здійснюється шляхом зняття постів, які здійснюють охорону об`єкта з 00-00 год. не раніше 31 календарного дня прострочення оплати та обов`язкового письмового повідомлення про це замовника, не менше, ніж за 5 робочих днів.

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, як свідчать матеріали справи, позивач скористався наданим йому законом та договором правом на відмову від подальшої дії договору охорони у зв`язку із порушенням замовником своїх зобов`язань за договором.

За таких обставин суд дійшов висновку, що договір № 01-11 від 01.06.2019 р. припинив свою дію з 21.09.2019 р., проте, ця обставина не впливає на обов`язок відповідача виконати свої зобов`язання належним чином.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач, заперечуючи проти наявної у нього заборгованості, вказав, що порушення договору мали місце саме з боку позивача, який не вжив усіх заходів щодо збереження належного відповідачу майна, що спричинило втрату частини комплектуючих частин опалубки «Peri» та підтверджується актом робочої комісії від 19.07.2019 р., складеним за результатами проведеної інвентаризації елементів опалубки і металопрокату на об`єкті: «Будівництво житлового комплексу по вул. Бориспільська, 18-26 у Дарницьому районі міста Києва».

Дослідивши такі пояснення та докази, надані відповідачем, суд вважає, що вони не спростовують доводів позивача.

Як вже зазначалось, виконавець щомісячно, не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому були надані послуги, надає замовнику два примірники акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом 3 робочих днів з моменту отримання підписати і повернути один примірник підписаного акта виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітньому місяці, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору якщо у визначений строк (протягом трьох робочих днів з моменту отримання акта) замовник не підпише щомісячний акт або не надасть письмових аргументованих заперечень, то надані послуги замовник прийняв у повному обсязі і заперечень щодо кількості та якості у нього немає.

Матеріали справи свідчать, що відповідачу були направлені акти здачі-прийняття послуг з охорони, які останнім не були підписані, будь-яких вмотивованих зауважень до актів наданих послуг або до якості чи обсягу послуг відповідач у визначений сторонами строк не надав, а тому в силу договору суд приходить до висновку, що послуги були надані позивачем належної якості та вони підлягають оплаті незалежно від того, чи була заподіяна шкода майну ТОВ "Спецмехбуд 21".

Стосовно спричинення шкоди майну відповідача внаслідок здійснення неналежної охорони будівельного майданчика суд зазначає, що, дійсно, відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язаний забезпечити охорону майна на об`єкті, що переданий під охорону у порядку, визначеному Інструкцією «З організації охорони товарно-матеріальних цінностей та будівельного майданчика по вул. Бориспільська, 18 у місті Києві», яка додається до цього договору і є його невід`ємною частиною (додаток № 1 до договору, далі - Інструкція).

Однак, на підтвердження своїх заперечень відповідачем не надані докази того, що товарно-матеріальні цінності, нестачу яких встановлено актом інвентаризації від 19.07.2019 р. (зокрема, комплектуючих опалубки «Peri»), були передані під охорону ТОВ "Охорона Сервіс Компані". Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази того, що указана опалубка із зазначенням усіх її складових передавалась під охорону позивачу. Також у справі відсутні докази того, що нестача вказаних товарно-матеріальних цінностей сталася з вини позивача.

У той же час, відповідно до п. 4.1 договору факти неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань та розмір збитків, що підлягає відшкодуванню виконавцем, встановлюється на підставі підтверджуючих документів та у визначеному законодавством порядку. Відшкодування замовнику завданих бездіяльністю або неналежним виконанням обов`язків виконавця збитків здійснюється після надання замовником відповідних документів, в тому числі документів органів дізнання, слідства, або вироку чи рішення суду, що встановив факт вини чи неналежного виконання зобов`язань виконавцем за цим договором.

Отже, за висновком суду доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку сплатити вартість наданих позивачем послуг є необгрунтованими, а доказів належної сплати вартості таких послуг (за період з червня по вересень 2019 р.) відповідач суду не надав. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 207 600,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 12 491,10 грн., яку просив стягнути у судовому порядку.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 5.1 договору сторони погодили, що у випадку прострочення зобов`язання по сплаті коштів за послуги з охорони, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості від неоплаченої суми, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України, вимог ст. 232 ГК України та умов договору, вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 9 661,56 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлена позивачем, оскільки він не врахував положення договору (п.п. 6.2, 6.3), якими встановлена відкладальна умова щодо строку оплати.

Стосовно стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 1 129,11 грн., нарахованих за порушення зобов`язання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на встановлене судом порушення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення матеріальних втрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 1 096,87 грн., що є меншою від заявленої, у зв`язку із невірним визначенням періоду нарахування, про що зазначалось вище.

За таких обставин, враховуючи суми стягнення, встановлені судом, позовні вимоги ТОВ "Охорона Сервіс Компані" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовних вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за заяву про забезпечення позову - на позивача, якому у задоволенні вказаної заяви було відмовлено, про що зазначалось в ухвалі від 21.10.2019 р.

Щодо стягнення витрат, понесених ТОВ "Охорона Сервіс Компані" на правничу допомогу, заявлених у позові, суд зазначає, що вказане питання буде вирішено в окремому порядку, визначеному господарським процесуальним законом, у разі надання доказів понесення таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона Сервіс Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21" про стягнення заборгованості у сумі 221 220,21 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехбуд 21" (02093, місто Київ, вул. Бориспільська, 26-З, оф. 179, ідентифікаційний код 34424723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охорона Сервіс Компані" (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182; ідентифікаційний код 42959765) основний борг у сумі 207 600 (двісті сім тисяч шістсот) грн. 00 коп., пеню у сумі 9 661 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 56 коп., 3 % річних у сумі 1 096 (одна тисяча дев`яносто шість) грн. 87 коп., судовий збір у сумі 3 275 (три тисячі двісті сімдесят п`ять) грн. 37 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.