УХВАЛА

21 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1283/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Зуєв В.А., Мачульський Г.М.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019

за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 (згідно реєстраційним номером АГС) Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 904/1283/19.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 року у справі № 904/1283/19 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Зуєв В.А., Мачульський Г.М.

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 904/1283/19 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишено без руху до 16.12.2019 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не було додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, встановлено Публічному акціонерному товариству "Укрнафта" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

02.12.2019 скаржник звернувся до Касаційного господарського суду із клопотанням про усунення недоліків у справі № 904/1283/19. До заяви скаржник долучив квитанцію № 37459 від 29.11.2019 на суму 3 842 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено Публічному акціонерному товариству "Укрнафта" строк для подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 904/1283/19, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначено її розгляд на 22.01.2020, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 02.01.2020.

28.12.2019 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) позивачем направлено відзив на касаційну скаргу, який фактично надійшов до Касаційного господарського суду 02.01.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2019 року Кам`янська міська Рада Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та просила внести зміни до пунктів 2.2. та 4.1. договору оренди земельної ділянки №904/7172/16 від 26.01.2017, укладеного між сторонами щодо земельної ділянки розташованої за адресою: м. Кам`янське, вул. Тритузна (Петровського) 251 А, в редакції, викладеній у позовній заяві.

Позов обґрунтований тим, що рішеннями позивача встановлено розмір плати за землю, зокрема, орендної плати, які є підставою для внесення змін до договорів оренди земельних ділянок, втім відповідач ухиляється від отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель та перегляду річної орендної плати за спірним договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 у справі №904/1283/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019, позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 904/1283/19 у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому, у касаційній скарзі відповідач вказує, що оскільки позовні вимоги стосуються договірного спору між сторонами щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки, то справа мала розглядатися Господарським судом міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України:

"3. Спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою."

Аналогічне правило щодо виключної підсудності закріплено в частині першій статті 30 Цивільного процесуального кодексу України, за якою позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пункті 1 частині 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено:

"1. Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду."

Статтею 310 названого Кодексу визначено:

"1. Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

6) судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

2. Судове рішення, ухвалене судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), не підлягає скасуванню, якщо учасник справи, який подав касаційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи."

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Апеляційний господарський, суд посилаючись на ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, зазначив, що оскільки земельна ділянка являється нерухомим майном та знаходиться на території Дніпропетровської області, а спір стосується цієї земельної ділянки, а саме розміру плати за її оренду, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо підсудності справи та відмови в направленні справи для розгляду до Господарського суду міста Києва, не відповідають вище наведеним положеннях ГПК.

Разом з цим, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03.10.2019 передав справу №910/10647/18 (предметом спору у якій є матеріально-правова вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 30.12.2014 на Картоплесховище (I-ша та II-га черги) в селі Товстеньке, Чортківського району Тернопільської області, що укладений між ТОВ Термінал-Рент" та ТОВ "Товстеньківський крохмальний завод", за кодом об`єкта згідно із державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000-1271.9 (будівлі сільськогосподарського призначення), даний закінчений будівництвом об`єкт введений в експлуатацію згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованої Управлінням Держархбудінспекції у Тернопільській області 30.12.2014 №ТП 14) на розгляд Великої палати Верховного Суду, оскільки визнав за необхідне відступити від висновків щодо застосування аналогічних норм права, які закріплюють правило виключної підсудності щодо позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (частина третя статті 30 Господарського процесуального кодексу України, частина перша статті 30 Цивільного процесуального кодексу України) у подібних правовідносинах у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.07.2019 у справі №462/7217/18, від 25.02.2018 у справі №201/12876/17) та вважав, що до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, які безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна і правила виключної підсудності не поширюються на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

При цьому суд зазначив, що у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2019 у справі №903/432/18 за позовом Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів №2" до Державного підприємства "Чортківський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву" про стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів згідно договору оренди нерухомого майна, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування нерухомим майном після закінчення встановленого договором оренди строку для повернення нерухомого майна суд касаційної інстанції дійшов висновку, що до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.07.2019 у справі №462/7217/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" про визнання частково недійсним договору портфельного відступлення прав вимоги від 11.04.2018 в частині відступлення права вимоги за кредитним договором та в частині відступлення прав за іпотечним договором від 11.04.2018 дійшов висновку, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Касаційний цивільний суд зазначив, що відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

У справі №201/12876/17 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортно інфраструктури м. Дніпра, оскільки забудовником (відповідачем) було збудовано об`єкт нерухомого майна та у порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не укладено відповідний договір, предметом якого є здійснення оплати забудовником грошових коштів, Друга судова палата Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що даний спір виник щодо нерухомого майна, а тому застосуванню підлягає правило виключної підсудності та позов має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна (постанова Касаційного цивільного суду від 25.02.2018 у справі №201/12876/17).

При цьому Касаційний цивільний суд також зазначив, що правила виключної підсудності поширюються і на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23.10.2019 прийняла до розгляду справу №910/10647/18 та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 17.03.2020.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 904/1283/19 до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 910/10647/18.

Керуючись статтями 228, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 904/1283/19 зупинити до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 910/10647/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді В. Зуєв

Г. Мачульський