УХВАЛА

м. Київ

28.01.2020Справа № 910/8097/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-агро-продукт"

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про зобов`язання повернути майно

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою від повільністю "Укр-агро-продукт" з вимогами Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про зобов`язання повернути майно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України без законної підстави користується належним позивачу майном.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 № 910/8097/19 позов задоволено.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно зі статтею 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що під час розгляду справи № 910/8097/19 представник відповідача недобросовісно користувався та зловживав процесуальними правами, що проявлялося в зухвалій поведінці, порушенні порядку проведення судового засідання, встановленого головуючим, заявлення неодноразово завідомо безпідставних відводів.

Відповідно до статті 198 Господарського процесуального кодексу при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні. Головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.

У судовому засіданні 05.12.2019 судом попереджено представника відповідача - Михайлик Ліну Григорівну про неприпустимість зловживання процесуальними правами та наголошено, що у разі повторного зловживання процесуальними правами судом буде застосовано заходи процесуального примусу.

Частиною 1 статті 133 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх в судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень судді (головуючого судді) застосовується попередження, а у разі повторного вчинення зазначених дій - видалення із зали судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 попереджено Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У судовому засіданні 16.01.2020 судом повторно зроблено попередження до представника відповідача про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Так, у судовому засіданні 16.01.2020 представником відповідача заявлено усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи на стадії дослідження доказів, зокрема, з протоколом огляду доказів за їх місцезнаходженням від 17.12.2019.

Заслухавши представника відповідача суд зазначив, що в останнього був майже місяць на ознайомлення з протоколом огляду доказів, однак представник відповідача наданим правом на ознайомлення не скористався, у зв`язку з чим відповідачу було відмовлено.

Водночас, представник відповідача зазначив, що перебував у відрядженнях та відпустці, у зв`язку із новорічними святами, відтак, не мав можливості ознайомитися з матеріали справи до судового засідання, призначеного на 16.01.2020. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що має право на ознайомлення з матеріалами справи в будь-який зручний час для представника відповідача.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до відділу діловодства Господарського суду міста Києва було подано три клопотання (заяви) про ознайомлення з матеріалами справи, а саме: 25.07.2019, 30.10.2019 та 15.11.2019. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не ознайомився з матеріалами справи, натомість, в судовому засіданні 16.01.2020 наполягав на ознайомленні, що має наслідком затягування судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не забезпечено явку уповноваженого представника для огляду доказів за їх місцезнаходженням, призначеного на 17.12.2019. При цьому протягом судового розгляду відповідача представляли три адвокати, що свідчить про потенційну можливість забезпечити як явку представника на вчинення окремої процесуальної дії, так і ознайомлення з матеріалами справи протягом місяця перерви між судовими засіданнями.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було подано чотири заяви про відвід судді Плотницької Н.Б. від розгляду справи № 910/8097/19. Вказані заяви визнані судом необґрунтованими, відповідачу було відмовлено у задоволенні заявлених відводів.

Суд наголошує, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі № 910/1873/17).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Статтею 44 Правил адвокатської етики визначено, що адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до частини 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що представник відповідача - ОСОБА_1 , неодноразово зловживала процесуальними правами, перешкоджаючи судочинству, що полягало, зокрема, в зухвалій поведінці, заявлення завідомо безпідставних відводів, порушенні порядку проведення судового засідання, встановленого головуючим, суд дійшов висновку про необхідність застосування до представника відповідача - ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (10 510, 00 грн).

Згідно з частиною 3 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб як з ОСОБА_1 , так і з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Згідно приписів частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись статтями статтями 131, 132, 135, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Застосувати до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

2. Застосувати до представника відповідача - ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, ідентифікаційний код 37243279) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (село Велика Багачка, Полтавська обл., ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.

5. Дана ухвала в частині пунктів 3 та 4 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

6. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання в частині пунктів 3 та 4 резолютивної частини ухвали - до 29.03.2020.

7. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, ідентифікаційний код 26255795).

8. Боржник-1: ОСОБА_1 (село Велика Багачка, Полтавська обл., ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

9. Боржник-2: Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вул. Саксаганського, 1, м. Київ, 01033, ідентифікаційний код 37243279).

Згідно з частиною 2 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.Б.Плотницька