ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" січня 2020 р.Справа № 922/1989/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши заяву ТОВ "НВП "ІНТЕКО" вх. № 130 від 22.01.2020 по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеко", 93400, Луганська область, м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, буд. 28, код 38350137
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Тесон", 62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Першого травня, буд. 2-Б, код 36375212
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "НВП "ІНТЕКО", звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до відповідача - ТОВ "ВП "ТЕСОН" про стягнення з останнього на свою користь 67 472,00 грн. заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 4 від 13.03.2017, 2 966,92 грн. 3% річних та 9 683,00 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.08.2019 року позовні вимоги ТОВ "НВП "ІНТЕКО" до ТОВ "ВП "ТЕСОН" задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТЕСОН" (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Першого травня, буд. 2-Б, код 36375212) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІНТЕКО" (93400, Луганська область, м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, буд. 28, код 38350137) 67 472,00 грн. суми основного боргу за Договором № 4 від 13.03.2017 р., 2 966,92 грн. 3% річних, 9 683,00 грн. інфляційних, 1 921,00 грн. судового збору та 16 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання вказаного рішення 17.09.2019 було видано наказ.

Постановою східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 Рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2019 змінити в частині суми витрат на професійну правничу допомогу, та в цій частині викласти рішення у наступній редакції: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТЕСОН" (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Першого травня, буд. 2-Б, код 36375212) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІНТЕКО" (93400, Луганська область, м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, буд. 28, код 38350137) 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині рішення залишити без змін.

До господарського суду Харківської області надійшла заява позивача (стягувача) - ТОВ "НВП "ІНТЕКО" вх. № 130 від 22.01.2020 про виправлення помилки в наказі суду по с праві №922/1989/19 в назвах стягувача і боржника та видачу дублікату наказу по справі з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду, у зв`язку з його втратою при пересилці.

Заяву було призначено до розгляду на 29.01.2020.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Розглядаючи заяву стягувача, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У пункті 17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від № 6 23.03.2012 р. "Про судове рішення" зазначено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення).

При цьому, під описками та арифметичними помилками, про які йдеться у ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти випадкові механічні помилки або описки у рішенні чи ухвалі, допущені при його викладенні.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо (Ухвала від 01 березня 2017 р. Апеляційного суду Рівненської області у справі № 569/8800/14-ц, ЄДРСРУ № 65022135).

Як вбачається з матеріалів справи, при виготовленні тексту наказу господарського суду Харківської області по справі №922/1989/19 від 17.09.2019, виданого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2019 по справі №922/1989/19 було допущено описку, невірно зазначені відомості щодо стягувача та боржника, а саме, замість стягувача - ТОВ "НВП "ІНТЕКО" було помилково вказано боржника - ТОВ "ВП "ТЕСОН" та навпаки, у відомостях про боржника, помилково зазначено стягувача.

Враховуючи викладене вище, суд з метою усунення неточностей, які мають технічний характер та виникли під час виготовлення тексту наказу суду, вважає за необхідне задовольнити заяву стягувача в цій частині та виправити допущені судом описки, про які зазначено вище, зазначивши в наказі вірно стягувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІНТЕКО", а боржником - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ТЕСОН".

Щодо вимог заяви стягувача стосовно зазначення у наказі суду нових реквізитів боржника, у зв`язку зі зміною його адреси, суду зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу не передбачено такої можливості.

Крім цього, на момент видачі наказу судом, адреса боржника - ТОВ "ВП "ТЕСОН" відповідала відомостям, зазначеним в ЄДРПОУ, а тому в цій частині наказ не містить помилок.

Слід зазначити, що з моменту видачі судом наказу та до моменту пред`явлення останнього стягувачем до виконання, боржник може неоднарозово змінити свою адресу реєстрації, та така зміна адреси не може бути достатньою підставою для внесення будь-яких змін та виправлень до наказу суду.

Більш того, наказ господарського суду Харківської області по справі №922/1989/19 від 17.09.2019, виданий на виконання рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2019 по справі №922/1989/19 підписано ЄЦП судді та направлено до ЄРСР, що автоматично виключає можливості внесення в нього будь-яких змін.

За таких обставин, суд відмовляє стягувачу в задоволенні його заяви в цій частині.

В обгрунтування своєї заяви щодо видачі дублікату наказу, стягувач вказує, що наказ суду ним не було отримано.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

При цьому, видача стягувачу дубліката наказу жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього якихось додаткових зобов`язань.

Оскільки, під час розгляду заяви, обставини щодо невірного зазначення реквізитів стягувача, який і повинен бути отримувачем наказу суду, підтвердилися, та зважаючи на те, що оригінал наказу не було повернуто до суду, суд погоджується з доводами заявника та вважає, що наказ дійсно міг бути втрачений при пересилці у зв`язку з помилковим зазначенням реквізитів отримувача.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території та обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.4 ст.13. ч.5 ст.124, п.9 ч.З ст.129 Конституції У країни).

Повне виконання судового рішення (кінцевий результат) є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, про що неодноразово звертав свою увагу Конституційний Суд України (рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 року, рішення №11-рп/2012 від 25.04.2012 року).

Право на отримання кінцевого результату (повне виконання судового рішення) є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, мас розцінюватися, як складова частина судового розгляду (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року).

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до вимог частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частина третя статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наказ є виконавчим документом.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З заявою про видачу дублікату наказу стягувач звернувся у встановлені, для пред`явлення наказу до виконання, строки. Також, стягувачем сплачено судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі за розгляд його заяви.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява стягувача в частині видачі дубліката наказу господарського суду Харківської області по справі №922/1989/19 від 17.09.2019, виданого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2019 по справі №922/1989/19 є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо видачі дубліката наказу з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019, суд зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої можливості.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, яка є чинною, також було роз`яснено, що дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Таким чином, суд відмовляє стягувачу в задоволенні його заяви в цій частині.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що стягувач при пред`явленні наказу суду до виконання може повідомити виконавця про те, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 по справі №922/1989/19 було змінено рішення суду у відповідній частині на виконання якого було видано наказ.

Крім того, як стягувач, так й боржник за наказом не позбавлені можливості звернутися до господарського суду Харківської області з заявою про часткове визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в розмірі тих вимог, які були скасовані постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у відповідності до вимог ст. 328 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 160, 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Враховуючи викладене та керуючись статтями 232-235, 328 та п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "НВП "ІНТЕКО" вх. № 130 від 22.01.2020 про виправлення помилки в наказі суду та видачу дублікату наказу задовольнити частково.

Виправити описку, допущену в наказі господарського суду Харківської області від 17.09.2019 по справі № 922/1989/19.

Зазначити в наказі господарського суду Харківської області від 17.09.2019 по справі № 922/1989/19, що стягувачем за наказом є Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеко" (93400, Луганська область, м. Сєверодонецьк, пр. Гвардійський, буд. 28, код 38350137), а боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Тесон" (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Першого травня, буд. 2-Б, код 36375212).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеко" дублікат наказу господарського суду Харківської області від 17.09.2019 по справі № 922/1989/19.

Вказана ухвала є невід`ємною частиною наказу господарського суду Харківської області від 17.09.2019 по справі № 922/1989/19.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 29.01.2020.

Ухвала суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 31.01.2020.

Суддя С.А. Прохоров