РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2020Справа № 910/16361/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Колоннейд Україна"», м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."», м. Київ

про стягнення 30 775,83 грн.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Колоннейд Україна"» (далі - ПрАТ «СК "Колоннейд Україна"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."» (далі - ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."»/відповідач) про стягнення 30 775,83 грн. страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування автотранспорту №САS0039961 від 20.12.2017, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.11.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.12.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."» заперечило проти позову, посилаючись на те, що відповідач розглянув вимогу ПрАТ «СК "Колоннейд Україна"» (вих. № R/L26291 від 14.05.2019) на загальну суму 113 197,00 грн. та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 69 224,17 грн. Зокрема, 26.09.2019 ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."» сплатило позивачу страхове відшкодування в зазначеній сумі з урахуванням зносу, як передбачено статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним для цих правовідносин, та вирахуванням франшизи згідно полісу АМ/4239902.

02.01.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій ПрАТ «СК "Колоннейд Україна"» зазначило, що положення про застосування коефіцієнту фізичного зносу регулюють відносини, які виникають між страховиком та його страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а не правовідносини між страховиками стосовно права зворотної вимоги. Окрім того, позивач звернув увагу на те, що строк експлуатації автомобіля марки Ford Fusion н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не перевищував 7 років, оскільки ДТП відбулося 14.11.2018, а з матеріалів вбачається початок експлуатації автомобіля з 28.11.2011.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Колоннейд Україна"» та Публічним акціонерним товариством «Київський вітамінний завод» укладено договір добровільного страхування автотранспорту № CAS0039961, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілями відповідно до переліку та умов, зазначених у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору, зокрема, легковим автомобілем Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 08.01.2018 до 07.01.2019.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.11.2018 о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Житомир, вул. Михайла Грушевського, 35/21Б, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.12.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, що сталось 14.11.2018 у м. Житомир, вул . Михайла Грушевського, 35/21Б, за участю автомобіля Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.12.2018 фізична особа - підприємець Стукач В.В. виставив рахунок-фактуру № 125, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 113 197,00 грн.

22.12.2018 позивачем складено страховий акт № , згідно з яким сума страхового відшкодування становить 113 197,00 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 113 197,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 500062089 від 27.12.2018.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «СК "Колоннейд Україна"» зазначає, що у зв`язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована у ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."» за полісом № АМ/4239902 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду завдану майну становить 100 000 грн., франшиза - 1000 грн.).

26.09.2019 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 69 224,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.09.2019 № 8925, що не заперечується позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не в повному обсязі, оскільки фактично виплачена сума складає 113 197, 00 грн., а страхова сума (ліміт відповідальності) страхувальника відповідача за шкоду, завдану майну, становить 100 000 грн., тому саме в межах цієї суми до позивача перейшло право вимоги. Враховуючи, що відповідачем було добровільно сплачено 69 224,17 грн., сума боргу, на думку позивача, складає 30 775,83 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Renault Laguna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."» за полісом № АМ/4239902.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_1 автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було сплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Колоннейд Україна"» на підставі договору добровільного страхування автотранспорту та страхового акта № .

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ТзДВ «СК "Ю.ЕС.АЙ."».

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав відповідачу заяву про страхове відшкодування.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора, як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 74 ГПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розрахунку суми страхового відшкодування відповідачем було враховано, що страхова сума за полісом № АМ/4239902 від 03.06.2018 становить 100 000 грн., франшиза - 1000 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, що змінюються - 70 224,17 грн. (знос транспортного засобу на день страхового випадку становить 53,06%). За розрахунком відповідача сума страхового відшкодування становить 69 224,17 грн. (за вирахуванням зносу деталей та франшизи).

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39 Методики при визначені розміру коефіцієнта фізичного зносу КТЗ береться за основу строк експлуатації останнього (5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки).

Значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) застрахованого позивачем легкового автомобіля Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2011, приймається таким, що дорівнює нулю, оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (14.11.2018) строк експлуатації вказаного транспортного засобу не перевищував 7 років (граничний строк, визначений пунктом 7.38 Методики).

Враховуючи зазначене вище, врахування коефіцієнту фізичного зносу, значення якого дорівнює нулю, не впливає на суму вартості відновлювального ремонту та суму страхового відшкодування.

Судом не приймаються заперечення відповідача щодо наявності в матеріалах справи звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 144-11-18, який було складено оцінювачем ОСОБА_2 20.12.2018 (далі - Звіт), відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 70 224,17 грн., з таких підстав: 1) вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту становить 114 220,23 грн.; 2) оціночна вартість розміру матеріального збитку (а саме, 70 224,17 грн.) розрахована з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,5306), незважаючи на те, що строк експлуатації транспортного засобу не перевищував 7 років, тобто дорівнював нулю.

Водночас, суд не погоджується з твердженням позивача, що положення законодавства щодо врахування коефіцієнту фізичного зносу не регулюють правовідносини між страховиками стосовно права зворотної вимоги.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оскільки полісом № АМ/4239902 від 03.06.2018 передбачена франшиза у розмірі 1 000,00 грн., страхове відшкодування має бути зменшене на цю суму.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 29 775,83 грн., внаслідок проведеного розрахунку: 100 000, 00 грн. (ліміт відповідальності) - 1 000,00 (франшиза) - 69 224, 17 грн (оплачено відповідачем) грн.

Отже, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Колоннейд Україна"» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ."» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Колоннейд Україна"» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 25395057) суму страхового відшкодування у розмірі 29 775 (двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 83 коп. та судовий збір у сумі 1 858 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 58 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук