ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Справа № 911/2720/19

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК Трейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛ ЛЮКС»

про стягнення 45 000 грн

Обставини справи:

01.11.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АМК Трейд до Товариства з обмеженою відповідальністю Діал Люкс про стягнення 45 000,00 грн основного боргу. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 80 грн витрат, які пов`язані з розглядом справи та підготовкою її до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем усного договору поставки обладнання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 02.12.2019.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 відповідачем позивачу було виставлено рахунок № 989 на оплату 45 000 грн, з яких: 35 000 грн за поставку самохідного електричного штабелеру «Komatsu» (1400 кг, 5400 мм, зарядний пристрій, повний комплект) гарантія 6 місяців та 2 500 грн за послуги з перевезення м. Київ, Київської обл, 10.09.2019, крім того 7 500 грн ПДВ.

09.09.2019 позивач, на виконання домовленості з відповідачем щодо поставки товару та рахунку № 989 від 09.09.2019, сплатив останньому на рахунок 45 000 грн, в якості оплати за штабелер згідно рахунку № 989 від 09.09.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 819 від 09.09.2019 та довідкою АТ «ОТП Банк» № 020-3/433 від 31.10.2019.

12.09.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 27 від 12.09.2019, згідно якої просив повернути кошти у сумі 45 000 грн у зв`язку з непоставкою (не отриманням) товару. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

23.09.2019 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою (претензією) на повернення коштів № 30 від 23.09.2019, згідно якої просив останнього в семиденний термін повернути отримані в якості передоплати грошові кошти у сумі 45 000 грн. Вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення досягнутої між сторонами домовленості щодо поставки обладнання, зобов`язання з поставки обладнання не виконав, обладнання позивачу не поставив, грошові кошти у сумі 45 000 грн станом на момент судового розгляду справи позивачу не повернув, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимога про стягнення 45 000 грн основного боргу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що 09.09.2019 відповідачем позивачу було виставлено рахунок № 989 на оплату 45 000 грн, з яких: 35 000 грн за поставку самохідного електричного штабелеру «Komatsu» (1400 кг, 5400 мм, зарядний пристрій, повний комплект) гарантія 6 місяців та 2 500 грн за послуги з перевезення м. Київ, Київської обл., крім того 7 500 грн ПДВ; 09.09.2019 позивач, на виконання домовленості з відповідачем щодо поставки товару та рахунку № 989 від 09.09.2019, сплатив останньому на рахунок 45 000 грн, в якості оплати за штабелер згідно рахунку № 989 від 09.09.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 819 від 09.09.2019 та довідкою АТ «ОТП Банк» № 020-3/433 від 31.10.2019; відповідач, в порушення досягнутої між сторонами домовленості щодо поставки обладнання, зобов`язання з поставки обладнання не виконав, обладнання позивачу не поставив, грошові кошти у сумі 45 000 грн станом на момент судового розгляду справи позивачу не повернув, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що грошові кошти відповідачем позивачу на час прийняття судового рішення не повернуто, їх розмір відповідає фактичним обставинам справи та підлягає поверненню, вимога позивача про стягнення з відповідача 45 000 грн основного боргу є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 80 грн витрат, які пов`язані з розглядом справи та підготовкою її до розгляду (витрати на поштову відправку позову із усіма додатками відповідачу та на адресу суду).

Згідно з ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження судових витрат, а саме: надсилання позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, позивачем надано суду фіскальний чек від 01.11.2009 на суму 42,20 грн, фіскальний чек від 01.11.2019 на суму 1,80 грн та накладна від 01.11.2019. Докази понесення позивачем витрат на відправку позовної заяви та додатних до неї документів на адресу суду матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи та підготовкою її до розгляду у розмірі 44 грн (42,20 грн + 1,80 грн).

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛ ЛЮКС» про стягнення 45 000 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАЛ ЛЮКС» (07401, Київська обл., місто Бровари, вул. Київська, буд. 115; ідентифікаційний код 40738844) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК Трейд» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 95-Г, офіс 431; ідентифікаційний код 37797040) 45 000 (сорок п`ять тисяч гривень) 00 коп. основного боргу, 44 (сорок чотири гривні) 00 коп. витрат, пов`язаних з розглядом справи та підготовкою її до розгляду та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 20.01.2020.

Суддя П.В.Горбасенко