ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/2291/19

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши у справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер інновація» про стягнення 232557,70грн, за участю представників від:

позивача Скалецький В.А. (ордер серії ДП №2764/020 від 01.10.2019);

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна техніка (далі ТОВ Будівельна техніка) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Інновація (далі ТОВ Інтер Інновація) про стягнення 232 557,70грн (складається з: 182 683,53грн основний борг; 32 107,17грн пеня, нарахована за період з 01.01.2019 по 30.06.2019; 17 767,00грн 3% річних за період з 01.06.2017 по 25.08.2019).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором підряду №13-04/2017 від 13.04.2017 в частині оплати виконаних робіт у встановлений договором строк (а.с.3-8).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.10.2019 відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 06.11.2019, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.1-2).

При цьому, копії відповідної ухвали суду, направлені сторонам, повернуті з довідками відділення зв`язку, у яких причинами повернення зазначено: за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.98-104).

06.11.2019 судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю складу суду.

Ухвалою суду від 09.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 18.12.2019 (а.с.115).

Копії ухвали суду від 09.12.2019 направлені сторонам відповідно до адрес, які відповідають зазначеним у витягах №№ , від 19.09.2019 та № від 09.12.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.31-38,111-114).

18.12.2019 учасники справи у підготовче засідання не з`явилися; відповідач про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, на електронну пошту суду від імені позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідне клопотання не прийнято до уваги з підстав, які викладені в ухвалі суду від 18.12.2019 у даній справі (а.с.118-119).

Окрім того, вказаною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2020 (а.с.118-119).

Станом на 18.12.2019 відзив на позов від відповідача не надійшов.

Копія ухвали суду від 18.12.2019 отримана позивачем 20.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №887 (а.с.120).

Відповідачу, копія вказаної ухвали направлена 20.12.2019 за адресою, що вказана у витягах № від 15.01.2020, № від 09.12.2019 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.111-114, 126-129), що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень (а.с.130).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази судом встановлено наступне.

13.04.2017 між ТОВ Інтер Інновація (замовник) та ТОВ Будівельна техніка (підрядник) укладено договір підряду №13-04/2017 (а.с.11-19), за умовами якого підрядник зобов`язався за замовленням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений термін роботи по будівництву об`єкта «Будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Соборній, 285 а, будинки 5, 6 в м. Рівне», а саме: влаштування пального поля методом вдавлення з лідируванням, без розбиття оголовків, подачі паль до місця занурення (п. 1.1. вказаного договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, підрядник розпочинає виконання робіт протягом 5 календарних днів з дня виконання замовником зобов`язань щодо: надання будівельного майданчика, перерахуванню передплати, відповідно та передачі проектної документації стадії «РП» з печаткою «У виконання робіт»; датою початку виконання робіт є дати підписання сторонами акту про початок виконання робіт.

Датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником після підписання акта приймання-передачі закінчених робіт (п. 2.4 договору).

Згідно п. 3.6 договору, загальна вартість договору складає 508 000,00грн, у т.ч. ПДВ 20% - 84 666,67грн.

Пунктом 4.1 сторонами погоджено порядок оплати робіт, а саме 262 300,00грн протягом 3-х днів після підписання договору; заключний етап 100% виконаних робіт з урахуванням усіх авансів після підписання актів виконаних робіт - 245 700,00грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом п`яти банківських днів із дати підписання сторонами акту приймання виконаних робіт за форомю КБ-2 та довідки за формою КБ-3.

Згідно п. 11.3 договору, передача закінчених робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 16.1, 16.2 договору, вказаний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017.

Сторонами погоджено договірну ціну у розмірі 508 000,00грн (додаток №14 до договору, а.с.20).

Крім того, 24.05.2017 сторонами укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, якою ними погоджено збільшити суму договору на 9 100,00грн, з урахуванням чого загальна вартість робіт за вищевказаним договором складає 517 100,00грн у т.ч. ПДВ 86 183,33грн (а.с.22).

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 517 100,00грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за травень 2017 року на суму 508 000,00грн та 9100,00грн (а.с.23-24).

Відповідачем за період з 19.04.2017 по 24.10.2017 сплачено позивачу 333 500,00грн, що підтверджується виписками з рахунку позивача (а.с.48-54).

Також відповідачем надано позивачу гарантійний лист №29/11/17 від 29.11.2017, відповідно до відповідач гарантував оплатити залишок заборгованості у розмірі 183 600,00грн найближчим часом.

Крім того, за період з 27.09.2018 по 30.11.2018 відповідачем 35 платежами сплачено 916,47грн, що підтверджується виписками з рахунку позивача (а.с.56-87).

Судом не приймається до уваги надана позивачем претензія №252 від 27.12.2017, з огляду на те, що позивачем не надано доказів її направлення відповідачу.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов`язку щодо оплати виконаних за договором робіт, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення зазначених зобов`язань.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково; підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як визначено ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами; у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Враховуючи умови, визначені сторонами у пп. 4.1, 4.2 договору, відповідач протягом 5 банківських днів з дати підписання акту приймання виконаних робіт мав перерахувати позивачу залишок вартості робіт згідно підписаного акту.

Однак, відповідач не у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати прийнятих робіт, хоча строк виконання зобов`язання настав. Так, враховуючи, що такі акти не мітять дати їх підписання, а лише зазначення про те, що це акти за травень 2017 року, строк їх оплати, з урахуванням вищевказаних пунктів договору (5 банківських днів з дати підписання акту), суд відраховував з останнього дня такого місяця - 31.05.2017, з урахуванням чого зобов`язання з їх оплати відповідач мав виконати до 08.06.2017. Отже, з 09.06.2017 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи зазначене, вимоги про стягнення заборгованості за виконі роботи у розмірі 182 683,53грн (517 100,00-333 500,00-916,47) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 17 767,00грн за період 01.06.2017 по 26.09.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що позивачем невірно визначено початкову дату нарахування процентів. Так, позивач в розрахунку нараховує 3% річних з 01.06.2017, проте, прострочення відповідачем зобов`язань з оплати (враховуючи відсутність на актах дати їх підписання) мало місце з 09.06.2017.

За розрахунком суду, розмір 3% річних, за заявлені позивачем періоди, з урахуванням оплат, здійснених відповідачем, складає:

- за період з 09.06.2017 по 26.09.2018 на заборгованість у розмірі 183 600,00грн 7 167,95грн;

- за період з 27.09.2018 по 26.09.2019 на заборгованість у розмірі 182 683,00грн 5480,49грн.

Таким чином, заявлені вимоги є обґрунтованими в частині стягнення 2 648,44грн, які суд задовольняю; у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 5118,56грн 3% річних суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 32 107,17 за період з 01.01.2019 по 30.06.2019.

Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, згідно ч..2,3 вказаної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п. 13.4 договору, у разі невиконання замовником пп. 4.1 договору, він сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду часу, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожний день прострочення.

Вимоги позивача про стягнення пені не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що позивачем не взято до уваги вимоги ч.6 ст.232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а також початку періоду прострочення виконання зобов`язання з 09.06.2017.

З урахуванням того, що зобов`язання є простроченим з 09.06.2017, пеня могла бути нарахована за період з 09.06.2017 по 08.12.2017, зважаючи на те, що сторонами у договорі не змінено правило, визначене ч.6 ст.232 ГК України, щодо припинення нарахування пені після спливу шести місяців з дня коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 32 107,17грн за період з 01.01.2019 по 30.06.2019.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2929,98грн

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер інновація» (ідентифікаційний код 40817082; 08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 113/4А, поверх 2, офіс 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка» (ідентифікаційний код 33452812; 50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Широківське шосе, 39) 182 683,53грн основного боргу, 12648,44грн 3% річних, а також 2929,98грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 5118,56грн -3% річних, 32107,17грн пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.01.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова