ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2900/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілмакс Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файний Друк Продакшн»

про стягнення 98 278,74грн

Суддя Чонгова С.І.

Представники сторін не викликались

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стілмакс Груп» (далі - ТОВ «Стілмакс Груп») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файний Друк Продакшн» (далі ТОВ «Файний Друк Продакшн») про стягнення 98 278,74грн, а саме:

- 83 380,92грн основна заборгованість;

- 1223,35грн - 3 % річних за період з 07.05.2019 по 01.11.2019;

- 12 507,14грн штраф;

- 1167,33грн інфляційні втрати за період з 07.05.2019 по 01.11.2019.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки товарів №191218/1 від 19.12.2018 частині сплати за поставлений товар.

Відповідач у справі ТОВ «Файний Друк Продакшн» документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами у справі без проведення судового засідання. Відповідна ухвала суду була направлена сторонам у справі, яка отримана позивачем 02.12.2019 за адресою: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 41-а, оф. 307; 05.12.2019 за адресою: 03148, м. Київ, вул.. Пшенична, буд. 9, оф. 110, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями. Від відповідача поштове відправлення направлене за адресою: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул.. Ярослава Мудрого, буд. 2 повернуто із зазначенням причини повернення: «адресата не існує»; за адресою: 03191, м. Київ, вул. Лятошинського, буд. 14А. повернуто із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стілмакс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Файний Друк Продакшн» укладено договір поставки товарів №191218/1 (далі - договір).

В порядку та на умовах даного договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець оплатити та прийняти у власність металопрокат, що іменується надалі товар, згідно специфікації, що є невід`ємними частинами цього договору (п.1.1 договору).

Згідно п.3.1 договору, ціна за одиницю товару, що зостановлюється по даному договору, є договірною і визначається сторонами у відповідності з умовами поставки, вказаних у рахунках, специфікаціях і включає в себе податки та збори, а також може включати вартість тари, упаковки і міркування, та інші витрати постачальника пов`язані з поставкою товару.

Відповідно до п. 3.2 договору, загальна сума цього договору є орієнтовною і становить 500 000,00грн. Сума договору може змінюватися в залежності від партії товару поставлених протягом строку дії цього договору.

Поставка за цим договором здійснюється автомобільним транспортом відповідно до «Правил ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р. і приймається сторонами на таких умовах: автомобільним транспортом FCA склад постачальника; автомобільним транспортом СРТ склад покупця (п. 4.1, 4.1.1, 4.1.2 договору).

Відповідно до п.4.4 договору право власності на товар, а разом з ним і ризик випадкової загибелі товару переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару, про що свідчить документ про передачу товару видаткова накладна, якщо товар передається перевізнику.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що датою поставки вважається дата відвантаження товару, зазначена у видатковій або товарно-транспортній накладній.

Розрахунок за цим договором здійснюється у безготівковій формі в національній валюті України. При оформленні платіжного доручення покупець зобов`язаний вказати в призначенні платежу: номер цього договору, номер рахунку, специфікації, за якою проводиться оплата (п.6.1 договору).

Згідно з п.6.2 договору, покупець здійснює оплату товару в строк котрий передбачений у відповідній специфікації або рахунку-фактурі.

Відповідно до п.6.5 договору, датою оплати товару вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Покупець зобов`язаний провести оплату товару згідно п.6.1 цього договору (п.7.2.1 договору).

Пунктом 8.9 договору передбачено, що якщо заборгованість за поставлений товар становить більше 15 календарних днів, покупець, крім сплати пені за той самий період, сплачує постачальникові штраф у розмірі 15% від суми неоплаченого товару в зазначені в даному договорі та додатках до нього строки.

Згідно з п. 8.10 договору сплата пені, процентів і відшкодування збитків не звільняє сторону від виконання своїх зобов`язань за цим договором. У випадку прострочення покупцем оплати поставленого товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість поставленого товару з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за даним договором (п. 10.1 договору).

Сторонами було підписано специфікації, якими узгодили найменування товару, його кількість, ціну, загальну суму, умови поставки та розрахунку.

Відповідно до специфікації №1 від 19.12.2018 до договору покупець сплачує 100% предоплату; до специфікації №1 від 17.04.2019 до договору покупець сплачує 60 000,00грн попередньої оплати та залишок 49377,97грн протягом 5 робочих днів від дати здійснення попередньої оплати; до специфікації № 2 від 24.04.2019 до договору покупець сплачує 60 000,00грн попередньої оплати 24.04.2019 та залишок 54 449,56грн до 06.05.2019 включно.

Позивачем було виставлено рахунки на оплату №309 від 11.02.2019 на суму 125 425,48грн; № 349 від 18.02.2019 на суму 125 425,48грн; №736 від 03.04.2019 на суму 59 989,02грн; №881 від 17.04.2019 на суму 109 377,97грн; №937 від 23.04.2019 на суму 114 449,56грн.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 530492,00грн, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач вказує, що відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений товару у розмірі 447111,08грн, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, позивач вказує, що станом на 01.11.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 83380,92грн. Неоплаченою є партія товар, яка поставлялась на підставі видаткової накладної №227 від 25.04.2019 відповідно до специфікації №2 від 24.04.2019, якою передбачено штрафні санкції за порушення термінів оплати за отриманий товар.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія б/н від 21.08.2019 щодо невиконання договірних зобов`язань з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 84691,02грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 83380,92грн заборгованості за поставлену продукцію.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення відповідного зобов`язання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідачем не надано заперечень щодо позовних вимог позивача, доказів оплати за поставлений товар не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 530492,00грн, відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений товар у розмірі 447111,08грн.

Отже заборгованість відповідача перед позивачем складає 83380,92грн,

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 83380,92грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача шраф у розмірі 12 507,14грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 8.9 договору передбачено, що якщо заборгованість за поставлений товар становить більше 15 календарних днів, покупець, крім сплати пені за той самий період, сплачує постачальникові штраф у розмірі 15% від суми неоплаченого товару в зазначені в даному договорі та додатках до нього строки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги позивача у відповідній частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1223,35грн за період з 07.05.2019 по 01.11.2019 та інфляційних витрат у розмірі 1167,33грн за період з 07.05.2019 по 01.11.2019.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду розмір 3 % річних складає 1226,73грн, проте відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд не може виходити за межі заявлених вимог, а тому розглядає розрахунок 3 % річних позивача у розмірі 1223,35грн, який підлягає задоволенню.

Розмір інфляційних втрат, за розрахунком суду, складає 576,62грн, який підлягає задоволенню; в частині стягнення 590,71грн інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1921,00грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Файний Друк Продакшн» (09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2; ідентифікаційний код 38603344) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілмакс Груп» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 9, оф. 110; ідентифікаційний код 40811452) 83380,92грн основної заборгованості, 12507,14грн штрафу, 1223,35грн 3% річних, 576,62грн інфляційних втрат, а також 1921,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 590,71грн інфляційних втрат в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23.01.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова