ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1851/19

За позовомПершого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 67) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14)
До1) Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (42140, Сумська обл., Недригайлівський район, с. Коровинці, вул. Київська, 41)
2) Фермерського господарства "Мрія" (08681, Київська обл., Васильківський район, с. Рославичі)
Третя особа, якане заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Рославичівська сільська рада Васильківського району Київської області (08661, Київська обл., Васильківський район, с. Рославичі, вул. Спасо-Преображенська, 3)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1
Про скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками
Суддя Третьякова О.О.

Представники:

Від позивача не з`явився;
Від відповідача-1 не з`явився;
Від відповідача-2 Головко О.С., адвокат (ордер від 02.09.2019 №205094)
Від третьої особи-1 Чубенко В.В., сільський голова
Від третьої особи-2не з`явився;
Від прокуратуриЗаєць Ю.О., прокурор
Вільний слухач ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду Київської області на стадії підготовчого провадження знаходиться справа №911/1851/19 за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач) до Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (далі - відповідач-1) та Фермерського господарства "Мрія" (далі - відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області і третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішень, а саме: рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 8,75 га з кадастровим номером :02:012:0168 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43650143 від 24.10.2018 та рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою площею 21,609 га з кадастровим номером :02:008:0007 за Фермерським господарством "Мрія", індексний номер 43651147 від 24.10.2018.

Позовні вимоги мотивовані необхідністю захисту інтересів держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів, бездіяльністю органу державної влади через нездійснення ним покладених на нього повноважень. Обґрунтовуючи позов, прокурор вказує на те, що державна реєстрація права постійного користування спірними земельними ділянками проведена всупереч вимог закону, адже вони виділялися ОСОБА_1 ., проте були зареєстровані за відповідачем-2 без розроблення проектної документації із землеустрою та її затвердження, за відсутності відповідного розпорядчого рішення органу виконавчої влади про надання земель у постійне користування.

Оскільки виникнення прав на земельні ділянки пов`язується з моментом і фактом реєстраційних дій (державної реєстрації), що реалізується за наслідками винесення реєстраційними органами відповідних рішень, прокурор заявляє позовну вимогу про скасування рішень Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

Обґрунтовуючи у чому полягає необхідність захисту інтересів держави і підстави для звернення до суду у справі №911/1851/19 прокурор зазначає, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вжив жодних заходів щодо оскарження у судовому порядку спірних рішень, що свідчить про його бездіяльність та нездійснення покладених на нього повноважень.

Провадження у справі за вказаними вимогами було відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2019 №911/1851/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 , встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій тощо (суддя Кошик А.Ю.).

Згідно з наявними в матеріалах справи поясненнями Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.09.2019 позивач не підтримує позов прокурора, не вбачає порушень інтересів держави при винесені спірних рішень і внаслідок проведених реєстраційних дій на підставі наказу позивача та, відповідно, необхідності у їх захисті саме за позовною заявою прокурора та вказує на передчасність позову з огляду на наявність шляхів позасудового вирішення спірного питання у межах правового поля. Також у поясненнях зазначається, що більшість доводів позовної заяви та приєднаних до неї документів не стосуються предмета доказування і не можуть бути прийняті судом.

Відповідно до відзиву відповідача-2 від 16.09.2019 позовні вимоги Фермерським господарством "Мрія" заперечуються повністю через їх необґрунтованість і безпідставність. Так, відповідач-2 стверджує, що реєстрація права постійного користування спірними земельними ділянками відбувалася в рамках правового поля, у межах чинного у відповідний час законодавства, на підставі належним чином розробленої та погодженої проектної та іншої необхідної документації. Крім того, відповідач-2 не погоджується з визначеними прокурором підставами пред`явлення позову до суду.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справ у зв`язку з тимчасовою неможливістю здійснення правосуддя суддею Кошиком А.Ю., справу № 911/1851/19 було передано для розгляду судді Третьяковій О.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.11.2019 справу №911/1851/19 прийнято до свого провадження суддею Третьяковою О.О., підготовче засідання призначено на 04.12.2019, в яке викликано учасників провадження.

12.11.2019 Прокуратура Київської області подала до суду заперечення від 11.11.2019 №05/09/2-277вих-19 на пояснення Головного управління Держгеокадастру у Київській області та письмові пояснення від 11.11.2019 №05/09/2-275вих19 на відзив відповідача-2, Києво-Святошинська місцева прокуратура - відповідь на відзив від 03.10.2019 №37/1-37вих.

Відповідно до ухвали від 04.12.2019 підготовче засідання відкладено на 27.12.2019 в порядку приписів ч.2 ст. 183, ч.2ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з наявністю об`єктивних причин, що перешкодили з`ясуванню всіх процесуальних питань та вчиненню судом дій, передбачених ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України.

21.11.2019 від відповідача-2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, а також заперечення на відповідь на відзив і пояснення прокурора у справі.

26.11.2019 судом отримано заяву Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області №334 від 26.12.2019 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2019 у справі №911/1851/19 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Рославичівську сільську раду Васильківського району Київської області, відкладено підготовче засідання на 17.01.2020, в яке викликано представників учасників справи та повідомлено про наступне засідання третіх осіб, встановлено строки для вчинення необхідних процесуальних дій.

08.01.2020 від прокуратури надійшли докази вручення Рославичівській сільській раді Васильківського району Київської області позовної заяви з додатками.

У підготовче засідання, призначене на 17.01.2020, з`явилися прокурор у справі, представник Фермерського господарства "Мрія", сільський голова Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Оскільки головний спеціаліст відділу претензійно-правової роботи Управління працівник Головного управління Держгеокадастру у Київській області прибув до суду без належного документального підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача у суді, як того вимагають приписи ст.56, 58, 60 Господарського процесуального кодексу України, він був присутнім у засіданні в якості вільного слухача.

Інші учасники провадження уповноважених представників до суду не направили, про причини їх неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце проведення засідання повідомлялися своєчасно та належним чином ухвалами за ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд не встановив підстав для відкладення підготовчого засідання відповідно до ст.183, 202 Господарського процесуального кодексу України через неявку представників позивача, відповідача-1 та Козаченка В.Л.

Представник Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області надав для залучення до матеріалів справи письмові пояснення у справі з додатками, примірник яких вручено представникам інших присутніх учасників.

Під час проведення підготовчого засідання і вчинення процесуальних дій за ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом доведено до відома сторін обставини того, що на розгляді Великої Палати Верхового Суду перебуває справа №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019, що була передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційним господарським судом у складі Верхового Суду з огляду на наявність виключної правової проблеми і необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Провадження у справі №912/2385/19 відкрито Господарським судом Кіровоградської області за позовом першого заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області і Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26 грн.

На обговорення присутніх у засіданні представників судом винесено питання щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі №911/1851/19 в порядку п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Прокурор у справі заперечував проти зупинення провадження у справі, вказуючи на те, що питання наявності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області досліджувалося судом при відкритті провадження у цій справі, а відкривши провадження, суд дійшов висновку, що звернення прокурора до суду відповідає законодавчим вимогам, а тому ухвалу про зупинення провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 не може бути постановлено. Також, прокурор посилався на практику застосування Верховним Судом норм права щодо звернення прокурора до суду в інтересах держави, яка не передбачає необхідності доведення бездіяльності уповноважених органів або ж фактів неналежного захисту інтересів держави. Безпосередньо, прокурор вказав на постанову від 15.10.2019 у справі №903/129/18 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області до Фізичної особи - підприємця Дармовиса Сергія Анатолійовича про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду. У зазначеній постанові вказано, що сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади с. Городище та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Представник відповідача-2 мотивованої позиції щодо винесеного на обговорення процесуального питання не навів.

Представник Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області зазначив, що підтримує думку прокурора.

Заслухавши пояснення і думку присутніх в засіданні представників, дослідивши наявні у справі матеріали та офіційно опубліковані відомості Єдиного державного реєстру судових рішень суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для зупинення провадження у справі в порядку п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 3, 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором.

Дослідивши офіційно опубліковані відомості Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду постановив у господарській справі № 912/2385/18, провадження в якій було відкрито за позовом прокурора, ухвалу від 16.10.2019 про передачу справи разом із касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, та вказала на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Крім того, за позицією колегії суддів Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абз.3, 4 ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Як слідує з ухвали від 07.11.2019 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 з посиланням на те, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами п.11 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України у такому разі провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду судового рішення у касаційному порядку.

Як вказувалося вище, ініціювання даного позову прокурором обґрунтовано необхідністю захисту інтересів держави, адже уповноважений на здійснення відповідних функції у спірних правовідносинах орган - Головне управління Держгеокадастру у Київській області допустив бездіяльність, оскільки не вжив жодних заходів щодо оскарження у судовому порядку спірних рішень. При цьому, прокурор посилається на обставини, встановлені у межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України за фактом заволодіння землями державної форми власності шляхом обману.

Тобто, звернення до суду прокурора ґрунтувалося на посиланнях на відсутність активних дій з боку позивача, спрямованих на захист інтересів держави та наявність незакінченого кримінального провадження, розслідування в якому відбувається без обвинувачення певних осіб у шахрайських діях, а по факту цих дій невстановленими особами.

Проте, орган, в особі якого прокурор звернувся до суду - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, не підтримує цей позов та не вбачає порушень інтересів держави та, відповідно, підстав для звернення прокурором до суду з цим позовом.

Враховуючи викладене, а також те, що Великою Палатою Верховного Суду, серед іншого, вирішуватиметься питання щодо змісту доказів, які повинні бути надані прокурором при зверненні з позовом в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", щодо необхідності обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, а також щодо наявності або відсутності процесуальної дієздатності прокурора у відповідних правовідносинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №911/1851/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що при вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі враховано позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо зупинення проваджень у справах №916/2122/16, №924/1211/18, №922/1546/18, №915/650/18, №924/149/18, №905/1428/18, №924/725/18 та інших за позовом прокурора.

Щодо правової позиції прокурора, який вказав, що не вбачає необхідності у зупиненні провадження у справі, суд зазначає, що пояснення прокурора враховані, проте вони не є такими, що спростовують наявність підстав для зупинення провадження у справі № 911/1851/19, адже відкриття провадження у справі не є чинником, який забороняє встановлення у подальшому фактів правомірності або безпідставності ряду процесуальних дій, у тому числі і подання прокурором позову до суду. У свою чергу, суд враховує, що постанова Великої Палати Верхового Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 постановлена за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення судів першої та апеляційної інстанції, винесених по суті спору, тоді як справа №911/1851/19 перебуває на стадії підготовчого провадження. Касаційну скаргу у справі №903/129/18 позивач обґрунтовував не лише тим, що прокурор не довів за допомогою належних та допустимих доказів бездіяльність органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів територіальної громади у спірних відносинах. Касаційна скарга у справі №903/129/18 була мотивована і тим, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд керується необхідністю дотримання принципу остаточності судового рішення, також метою дотримання права всіх учасників провадження у цій справі на справедливий суд, адже відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У практиці Європейського суду з прав людини йдеться про те, що право на справедливий суд, визначене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в п.1 ст.6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі "Томіч та інші проти Чорногорії", заява №18650/09, у справі "Шахін і Шахін проти Туреччини", заява №13279/05).

Верховний Суд повинен забезпечувати єдність судової практики, щоб виправляти непослідовності та в такий спосіб підтримувати громадську довіру до судової системи (рішення ЄСПЛ "Альбу та інші проти Румунії", заява №34796/09).

Наявність глибоких та довгострокових розходжень в судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх, призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спір у справі №911/1851/19 виник у правовідносинах, які є подібними з правовідносинами у справі №912/2385/19, судове рішення у якій на цей час передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Приймаючи до уваги те, що Великою Палатою Верховного Суду будуть висловлені правові позиції, які можуть суттєво вплинути на вирішення цієї справи, оскільки такі позиції Верховного Суду, відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України повинні враховуватися і судом першої інстанції, а також з урахуванням об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи №912/2358/18, провадження у справі №911/1851/19 підлягає зупиненню до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та вирішення питання про усунення неоднакового застосування положень ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Керуючись ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 911/1851/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

2. Учасникам провадження надати суду докази на підтвердження усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили 17.01.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.01.2020.

Суддя О.О. Третьякова