УХВАЛА

м. Київ

30.01.2020Справа № 910/22162/16

За поданням Державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І.

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника

боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Еффіус Груп", у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.03.2017 у справі № 910/22162/16

за позовом Фізичної особи - підприємця Бинкала Сергія Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еффіус Груп"

про стягнення 85 384,62 грн гарантійного платежу, 12 756,04 грн інфляційних, 4 273,90 грн 3% річних, 1 600 грн витрат по сплаті судового збору

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Дьогтяр О.О.

за участю державного виконавця Галас Г.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшло подання Державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Еффіус Груп", у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/22162/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 ГПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ухвалою суду від 24.01.2020 було прийнято до розгляду вказане вище подання та призначено судове засідання з метою розгляду останнього на 28.01.2020.

У вказане засідання з`явився Державний виконавець Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І. та підтримав подання повністю.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши мотиви, викладені у поданні, а також додані до останнього докази, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець зазначає, що на виконання рішення у даній справі було відкрито виконавче провадження постановою від 11.05.2017, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Однак, всупереч вказаній вимозі, боржник декларацію державному виконавцю не подав.

Також, за твердженням виконавця, 02.06.2017 було винесено постанову про арешт боржника, копію якої до матріалів подання не додано.

Державний виконавець, за його твердженням, здійснив 11.05.2019, 31.08.2017, 22.12.2018 виклики керівника боржника. На вказані виклики державного виконавця директор боржника, як зазначає державний виконавець, не з`явився.

На запит виконавця одержано інформацію про відсутність у боржника транспортних засобів. Станом на 15.01.2020 боржником виконано рішення суду лише в частині 1 598,15 грн з урахуванням виконавчого збору.

Також до подання долучено докази документування керівника боржника закордонним паспортом та надано дані щодо перетину ним державного кордону України.

Зважаючи на вказані обставини, приватний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду в цій справі, боржник не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, при цьому всі примусові заходи державного виконавця щодо виконання судового рішення виявились безрезультатними.

У поданні державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника боржника - юридичної особи громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених наказом Господарського суду м. Києва № 910/22162/16 від 21.03.2017 про стягнення грошових коштів.

Натомість, до матеріалів, доданих до подання державним виконавцем, не надано жодних належних та допустимих доказів направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еффіус Груп" та ОСОБА_1 постанов державного виконавця та викликів державного виконавця. Отже, подані докази не дозволяють суду самостійно здійснити перевірку повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, а також повідомлення товариства-боржника та його керівника про необхідність з`явитися до державного виконавця у визначені останнім дати та час.

Так само не було надано суду й актів, що засвідчують неявку директора боржника до державного виконавця на виклики.

Державний виконавець вважає, що в бездіяльності керівника боржника вбачається ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а тому обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України є крайньою мірою, яка змусить останнього остаточно виконати зобов`язання по виконанню судового рішення, яке фактично не є виконаним з моменту його ухвалення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду подання керівником ТОВ "Еффіус Груп" (боржника) є ОСОБА_1 .

Статтею 337 ГПК України унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, законодавець передбачив вказаний захід як виключний захід забезпечення виконання судового рішення, обов`язковою ж умовою задоволення такого подання є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджена.

Крім того, що, як зазначено вище, державним виконавцем не було додано до подання будь-яких доказів направлення боржнику/керівнику боржника постанов та викликів виконавця, також у поданні не зазначено, яким чином обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника реально забезпечить виконання рішення суду по справі № 910/22162/16, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції/ покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті саме забезпечення виконання цього рішення суду.

У той же час, суд роз`яснює державному виконавцю право на повторне звернення з відповідним поданням після усунення недоліків, що стали підставою для відмови у задоволенні останнього.

Керуючись ст. ст. 234, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галас Г.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Еффіус Груп" Воскресенського Ігора Олексійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 30.01.2020.

Суддя О.Г. Удалова