ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.01.2020 справа № 5009/2517/12

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Левкут В.В. (до зміни прізвища Носівець В.В.), розглянувши заяву концерну Міські теплові мережі про поновлення пропущеного строку виконавчого документа та видачу дубліката наказу у справі № 5009/2517/12

за позовом концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Заводського району м. Запоріжжя (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69009, м.Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 251)

до відповідача Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс (69005, м. Запоріжжя, вул. Шкільна (Героїв Сталінграду), 2)

про стягнення 566747,87 грн.,

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа №5009/2517/12 за позовом концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Заводського району м. Запоріжжя до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс про стягнення 566747,87 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.07.2012 у справі №5009/2517/12 позов задоволено, стягнуто з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс на користь концерну Міські теплові мережі 566747,87 грн. основного боргу та 11334,96 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду 10.08.2012 видано відповідний наказ.

Крім того, ухвалою суду від 08.08.2013 розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.07.2012 у справі № 5009/2517/12 про стягнення з Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс на користь КОНЦЕРНУ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ 566747,87 грн. основного боргу; 11334,96 грн. судового збору, а всього 578082,83 грн. на 36 місяців рівними частинами, а саме:

- з вересня 2013 р. по серпень 2016 р. включно, з 25 по 31 число щомісячно по 16057,00 грн.;

- до 31 вересня 2016 р. 16087,83 грн.

До господарського суду Запорізької області 23.01.2020 від концерну Міські теплові мережі надійшла заява, в якій заявник просить: 1. поновити пропущений строк судового наказу № 5009/2517/12 від 10.08.2012, виданий господарським судом Запорізької області, з правом пред`явлення його до примусового стягнення судового збору у розмірі 11334,96 грн. та 2. видати дублікат судового наказу з поновленим строком пред`явлення до примусового виконання.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.01.2020, заяву передано судді Левкут В.В.

Приписами ст. 329 ГПК України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк з дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Розглянувши зазначену заяву господарський суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Таким чином, заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим ст.ст. 162, 164 ГПК України, вимогам до форми і змісту письмової заяви (клопотання), встановленим в ст. 170 цього ж Кодексу, а також містити відомості, перелічені в Законі України Про виконавче провадження.

Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви (заяви) мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування заяви концерн Міські теплові мережі зазначає, що до подачі виконавчого документа на примусове виконання, боржник у жовтні 2013 року здійснив добровільну оплату основного боргу у розмірі 566747,87 грн., тим самим залишивши за собою зобов`язання з виплати судового збору у розмірі 11334,96 грн. На підставі добровільного волевиявлення боржника здійснити виплату боргу, стягувач в свою чергу не вдавався до дій спрямованих на примусове виконання рішення. Строк пред`явлення до примусового стягнення судового наказу, виданого судом, закінчив свою дію 10.08.2013, але боржник так і не виконав зобов`язання перед стягувачем у повному обсязі, а саме не сплатив судовий збір у розмірі 11334,96 грн. Через це стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Заявник вважає, що боржник зобов`язання перед стягувачем виконав не в повному обсязі, тому стягувач має право вимагати повну сплату боргу згідно судового наказу у справі № 5009/2517/12 від 10.08.2012, чим просить поновити пропущений строк судового наказу.

Разом з тим, концерном «Міські теплові мережі» до заяви не надано докази сплати боржником суми боргу у розмірі 566747,87 грн., на яку є посилання у заяві, не надано пояснень щодо виконання рішення суду з урахуванням ухвали від 08.08.2013 у даній справі про розстрочення виконання рішення на тридцять шість місяців, якою встановлювались графік погашення заборгованості та інші строки для пред`явлення виконавчого документу до виконання, взагалі не зазначено про надану судом розстрочку виконання рішення; не обґрунтовано причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання (які мають бути визнані судом поважними). Що стосується видачі дублікату судового наказу, заявником не зазначено та не обґрунтовано з якої причини стягувач просить суд видати дублікат наказу: наказ суду у справі №5009/2517/12 від 10.08.2012 втрачено або наявні інші причини для видачі дублікату наказу. Де знаходиться оригінал раніше виданого судом наказу також не вказано.

Частинами 1, 2 ст. 80 ГПК України встановлено, що учасники справи подать докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 наведеної статті унормовано, що у разі якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Матеріали заяви не містять посилання на те, що заявник не може надати суду будь-які докази, зокрема, докази сплати боржником суми боргу у розмірі 566747,87 грн. Заявником не зазначено та не обґрунтовано причини пропуску строку для пред`явлення наказу для виконання з урахуванням ухвали від 08.08.2013 у даній справі про розстрочення виконання рішення, не надано докази на підтвердження цього. У заяві взагалі не наведено обґрунтування вимоги про видачу дублікату судового наказу з поновленим строком пред`явлення його до примусового виконання.

Частиною 9 ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (з наступними змінами).

Згідно ч. 1 ст. 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IХ встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Отже, при зверненні до господарського суду з заявою про видачу дубліката наказу концерну Міські теплові мережі повинен був сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 63,06 грн.

Концерном «Міські теплові мережі» до заяви додано оригінал платіжного доручення №396 від 15.01.2020 про сплату судового збору у сумі 63,06 грн.

Разом з тим, зазначену суму заявником сплачено за платіжними реквізитами для перерахування судового збору, які діяли до 31.12.2019 (на рахунок UA6083010). З 01.01.2020 діють нові рахунки для зарахування судового збору, зокрема, за подання заяв до господарського суду Запорізької області (рахунок UA3008007), у зв`язку з чим кошти, які після вказаної дати сплачені на рахунки за старими реквізитами не зараховуються до бюджетів.

Таким чином, оскільки заявником судовий збір сплачено 15.01.2020 за іншим рахунком, у суду відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Отже, надані заявником докази сплати судового збору є неналежними, не приймаються судом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Приймаючи до уваги неподання концерном «Міські теплові мережі» доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, неподання зазначених вище доказів, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до заяви про поновлення пропущеного строку виконавчого документа та видачу дубліката наказу вимог ст. 174 ГПК України шляхом залишення такої заяви без руху та встановлення заявнику 5-ти денного строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви про поновлення пропущеного строку виконавчого документа та видачу дубліката наказу та надання суду відповідних доказів та пояснень на підтвердження їх усунення.

Господарський суд звертає увагу заявника, що у випадку не усунення названих недоліків у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235, 329, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Законом України Про судовий збір, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву концерну «Міські теплові мережі» від 26.12.2019 б/н про поновлення пропущеного строку виконавчого документа та видачу дубліката наказу у справі №5009/2517/12 залишити без руху.

2. Надати концерну «Міські теплові мережі» строк: протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків заяви, вказаних в ухвалі, шляхом надання суду

належних доказів сплати судового збору у розмірі 63,06 грн. за подання до господарського суду Запорізької області заяви про видачу дубліката наказу на такі реквізити: отримувач коштів УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025409, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3008007, код класифікації доходів бюджету 22030101;

письмових нормативно обґрунтованих пояснень щодо вимог про поновлення пропущеного строку виконавчого документа та видачу дубліката наказу у справі №5009/2517/12 та надання відповідних доказів, про які судом зазначено у цій ухвалі;

докази сплати судового збору (в оригіналі), пояснення та відповідні докази в обґрунтування пояснень, а також докази направлення/вручення боржнику підтвердження здійснення дій на виконання цієї ухвали надати до суду у вказаний вище строк.

3. Роз`яснити концерну «Міські теплові мережі», що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 28.01.2020

Суддя В.В. Левкут