ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5096/19

За позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Всеукраїнської громадської організації "Асоціація споживчої безпеки України", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 1 958 грн. 30 коп. за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 19.07.2012 № 323-ДКП/12

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Всеукраїнської громадської організації "Асоціація споживчої безпеки України" заборгованість з орендної плати перед міським бюджетом за період з 19.07.2012 по 31.08.2015 в сумі 1 958 грн. 30 коп., відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 19.07.2012 № 323-ДКП/12, в редакції додаткової угоди.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині повного і своєчасного розрахунку за оренду майна.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 25.11.2019, що направлялась відповідачу, з відміткою відділення поштового зв`язку Повернуто за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвала суду від 25.11.2019 направлялась відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 05.11.2019).

За визначенням п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; факт передання відповідачу обєкта оренди; строк оплати оренди; факт повернення відповідачем обєкта оренди; наявність прострочення оплати.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування у даній справі, позивач надав до матеріалів справи такі докази:

- копію договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 19.07.2012 № 323-ДКП/12;

- копію акту приймання-передачі від 19.07.2012;

- копію розрахунку орендної плати;

- копію додаткової угоди № 1 від 27.07.2012;

- копію листа за № 34 від 15.01.2018;

- копію акту приймання-передачі комунального нерухомого майна від 31.08.2015.

Так, судом встановлено, що 19.07.2012 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, (орендодавець) і Всеукраїнською громадською організацією "Асоціація споживчої безпеки України" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 323-ДКП/12 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11, зі змінами та доповненнями, передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (далі обєкт оренди) загальною площею 41,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги, 5 у цокольному поверсі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 110 778 грн. 00 коп. без ПДВ, що перебувають на балансі КВ ЖРЕП Самарського району, для розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності.

Згідно з п. 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта оренди.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що передача обєкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 08.06.2012, на підставі акта приймання-передачі обєкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

За п. 2.5. договору у разі припинення цього договору обєкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору.

Відповідно до п. 2.6. договору орендар зобовязаний повернути обєкт оренди за актом приймання-передачі обєкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі обєкта оренди.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 276 грн. 12 коп. без ПДВ /базова за червень 2012 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з липня 2012.

Відповідно до п. 3.3. договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує (якщо балансоутримувачем нерухомого майна є комунальне підприємство):

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 138 грн. 06 коп. до загального фонду міського бюджету;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 138 грн. 06 коп. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Згідно з п. 3.4. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.5. договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

Орендар зобов"язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об"єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об"єкта оренди, включно (п. 5.2. договору).

Договір діє з 19.07.2012 до 04.07.2015 включно (п. 10.1. договору).

Дія договору припиняється внаслідок, зокрема закінчення терміну, на який його було укладено (п. 11.1. договору).

Пунктом 12.5. договору передбачено, що у випадку припинення дії цього договору орендна плата сплачується орендарем до дати фактичного повернення обєкта оренди за актом приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу об"єкт оренди за актом приймання-передачі від 19.07.2012 (а.с. 16).

Додатковою угодою № 1 від 27.07.2012 сторони доповнили договір пунктом 3.2.1, вклавши його в редакції: "орендна плата, визначена п.3.2 та п.3.3 цього договору в період до 27.10.12р. включно застосовується з коефіцієнтом 0,5".

Зміни до договору, внесені цією додатковою угодою, набувають чинності з 27.07.12р. з моменту підписання цієї додаткової угоди і діють до 27.10.12р. включно. З 28.10.2012 орендна плата сплачується орендарем у повному обсязі відповідно до умов договору оренди.

Листом за № 34 від 15.01.2018 Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради повідомило позивача, що відповідач здав не житлове приміщення 31.08.2015, а також надав копію відповідного акта приймання-передачі від 31.08.2015 (а.с. 18, 19).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не сплачував орендну плату у повному обсязі до міського бюджету, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед міським бюджетом за період з 19.07.2012 по 31.08.2015 у розмірі 1 958 грн. 30 коп.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача з орендної плати перед міським бюджетом за період з 19.07.2012 по 31.08.2015 становить 1 958 грн. 30 коп.

З урахуванням положень п. 3.5. договору, строк оплати орендної плати є таким, що настав.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Всеукраїнської громадської організації "Асоціація споживчої безпеки України" (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 6 Б, ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ) до міського бюджету 1 958 грн. 30 коп. (одна тисяча девятсот пятдесят вісім грн. 30 коп.) заборгованості з орендної плати та 1 921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 27.01.2020

Суддя І.А. Рудь