ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 січня 2020 року Справа № 915/549/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В., розглянувши матеріали справи № 915/549/16 про банкрутство фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича

Кредитори:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, б. 34, оф. 212, ),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ),

3) Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 39554010).

Банкрут: фізична особа-підприємець Летягін Тімур Генрійович ( АДРЕСА_3 , поштова адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Ліквідатор: арбітражний керуючий Колєжук Андрій Сергійович (свідоцтво № 153 від 07.02.2013, 65122, м. Одеса, а/с 203).

Без виклику учасників справи.

встановив:

У провадженні судді Господарського суду Миколаївської області Ткаченка О.В. перебуває господарська справа № 915/549/19 про банкрутство фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.09.2019 (суддя Ткаченко О.В.), окрім іншого:

- відмовлено ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" у задоволенні клопотання про усунення ліквідатора від 09.11.2018;

- відмовлено ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" у задоволенні скарги від 28.01.2019 на бездіяльність арбітражного керуючого Безабчук А.В.;

- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Летягіна Тімура Генрійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) станом на 01.08.2019;

- припинено підприємницьку діяльність Летягіна Тімура Генрійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- повноваження ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Безабчук Алли Володимирівни (свідоцтво № 233 від 20.02.2013) припинено;

- закрито провадження у справі № 915/549/16.

У відповідності до постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 у справі № 915/549/16, з-поміж іншого,:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" задоволено;

- ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.09.2019 про відмову у задоволенні скарги на дії ліквідатора та відмову у задоволенні клопотання про усунення ліквідатора, про затвердження звіту та ліквідаційного балансу та закриття провадження по справі № 915/549/16 про банкрутство - скасовано;

- відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута Фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича;

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" від 28.01.2019 на дії ліквідатора та клопотання про усунення ліквідатора від 09.11.2018 задоволено;

- усунуто арбітражного керуючого Безабчук Аллу Володимирівну від виконання повноважень ліквідатора у справі № 915/549/16 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича;

- ліквідатором по справі № 915/549/16 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича призначено арбітражного керуючого Колєжук Андрія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 153 від 07.02.2013; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ; адреса для листування: 65122, м. Одеса, абонентська скринька 203);

- справу № 915/549/16 направлено до Господарського суду Миколаївської області для подальшого розгляду.

Враховуючи наведені вище обставини, виходячи зі свого внутрішнього переконання головуючий суддя у справі О.В. Ткаченко вважає за необхідне заявити про самовідвід.

Статтею 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див.

згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

За приписами ч. 1 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Таким чином вказані обставини щодо розгляду суддею Ткаченком О.В. справи № 915/549/16 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Летягіна Тімура Генрійовича, постановлення ухвали про затвердження звіту та ліквідаційного балансу станом на 01.08.2019 та закриття провадження у справі № 915/549/16, яка в подальшому була скасована судом апеляційної інстанції, може викликати сумнів у учасників справи у неупередженості або об`єктивності суду.

Відповідно до приписів ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 2 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 35 ГПК України, господарський суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву головуючого судді Ткаченка О.В. про самовідвід.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Ткаченко