РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020Справа № 910/15184/19

За позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 1145844,42 грн.

Cуддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Радецька Ю.О.

Представники:

від позивача: Губар М.В.,

від відповідача: Муцинов В.В.

СУТЬ СПОРУ :

у жовтні 2019 року Міністерство оборони України звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено державний контракт № 509/4/18/18 від 12 грудня 2018 р., додаткові угоди до цього контракту, згідно з умовами яких відповідач зобов`язався передати йому продукцію військового призначення, а він - прийняти через визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

Посилаючись на те, що всупереч умов контракту відповідач прострочив передачу 307 виробів продукції за третьою партією І етапу, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 438922,92 грн. пені, 706921,50 грн. штрафу, передбачених п. 24 контракту з розрахунку прострочення відповідачем передачі ста виробів на 31 день, ста чотирьох на 46 днів, та ста трьох на 53 дні. Також просив покласти на відповідача понесені ним витрати з оплати судового збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні визнав факт прострочення ним поставки військової продукції, при цьому, заперечив з приводу проведеного позивачем розрахунку неустойки. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявлених позивачем штрафних санкцій до 90548 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено державний контракт № 509/4/18/18 від 12 грудня 2018 р., додаткові угоди до цього контракту, згідно з умовами яких відповідач (виконавець) зобов`язався передати позивачу (замовнику) військову продукцію, орієнтовною вартістю 98686110 грн. у кількості та в строки, зазначеними у специфікації (додаток № 1 до контракту), що є невід`ємною частиною контракту, а позивач - прийняти через визначеного специфікацією вантажоодержувача зазначену продукцію та оплатити її вартість на умовах договору.

Згідно умов специфікації відповідач зобов`язався поставити позивачу продукцію сімома партіями за І етапом.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями указаного контракту, додаткових угод до нього.

Спір у даній справі стосується передачі трьохсот семи одиниць військової продукції за третьою партією І етапу.

Відповідно до умов специфікації строк поставки цієї продукції встановлений до 1 липня 2019 р.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ від 31 липня 2019 р., від 15 серпня 2019 р., від 22 серпня 2019 р., актами приймання-передачі військового майна №№ 57/2 від 1 серпня 2019 р., 59/2 від 16 серпня 2019 р., 60/2 від 23 серпня 2019 р. стверджується факт передачі відповідачем позивачу спірної продукції з порушенням встановлених контрактом строків, зокрема, сто одиниць передано 1 серпня 2019 р. з простроченням на 31 день, сто чотири одиниці - 16 серпня 2019 р. з простроченням на 46 днів, сто три одиниці - 23 серпня 2019 р. з простроченням на 53 дні.

Доказів передачі відповідачем позивачу передбачених третьою партією виробів у встановлені строки суду не надано.

Згідно з умовами п. 24 контракту за порушення строків поставки продукції виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожен день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.

Виходячи з наведеного внаслідок прострочення відповідача позивач набув права вимагати від нього сплати належних відповідно до умов п. 24 контракту пені у розмірі 438922,92 грн. та штрафу у розмірі 706921,50 грн., а загалом штрафних санкцій 1145844,42 грн.

Розрахунок розміру належної з відповідача на підставі ст. 624 ЦК України неустойки проведений позивачем з дотриманням вимог чинного законодавства, тому заперечення відповідача з цього приводу необґрунтовані.

При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру простроченого зобов`язання, відсутності даних про заподіяння позивачу у зв`язку з цим збитків, співрозмірності належних до сплати відповідачем штрафних санкцій і сумою прострочення, інтересів сторін, а також виходячи з того, що неустойка як вид забезпечення виконання зобов`язання не повинна перетворюватися на непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором, суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України вважає можливим зменшити розмір належних з відповідача на користь позивача відповідно до умов п. 24 контракту штрафних санкцій.

Виходячи з того, що відповідно до умов п. 7 контракту рівень прибутку відповідача у складі ціни не перевищує 1 відсотка витрат на купівлю комплектуючих, робіт сторонніх підприємств а також 20 відсотків решти витрат у складі виробничої собівартості, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загалом 229168,88 грн. штрафних санкцій (1145844,42 х 20%).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Міністерства оборони України задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-2017" (03057, м. Київ, вул. Довженка, 18-А, кім. 3-4, код 41395288) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) 229168,88 грн. штрафних санкцій, 17187,67 грн. витрат по оплаті содового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 28 січня 2020 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар