СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Справа № 922/2454/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Стойка О.В. Барбашова С.В., Пушай В.І. Склярук С.І. Єфременко О.О. за довіреністю(адвокат); Сивак А.Ю. за довіреністю (адвокат);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ

на ухвалу господарського суду Харківської області
від 04.11.2019р.
у справі № 922/2454/19 (суддя Аріт К.В.)
за позовом: до відповідача:Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ Публічного акціонерного товариства Харківська ТЕЦ-5 с.Подвірки, Харківська область
простягнення 12256363,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2019р. матеріали справи №922/2454/19 передано за підсудністю до господарського суду Харківської області для розгляду в межах провадження у справі №Б-23/75-05 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Харківська ТЕЦ-5 на підставі п.1 ч.1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

Вказана ухвала мотивована наявністю в провадженні господарського суду Харківської області справи №Б-23/75-02 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "ТЕЦ-5" (далі Відповідач), у зв`язку з чим на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спір у цій справі про стягнення з Відповідача (стосовно якого порушено справу про банкрутство) на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (далі Позивач) заборгованості у зв`язку з простроченням виконання договірних зобов`язань має розглядатися в межах провадження у справі № Б-23/75-02 про банкрутство Відповідача.

Позивачем на зазначену ухвалу подано апеляційну скаргу, за змістом якої апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав до розгляду матеріалів цієї справи в межах справи про банкрутство Відповідача, оскільки, на думку Позивача, на спірні правовідносини сторін поширюються до ст.23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції до 19.01.2013), відповідно до якої вимоги за зобов`язаннями боржника, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Відповідач наразі перебуває в процедурі розпорядження майном, банкрутом не визнавався, ліквідаційна процедура не відкривалася у зв`язку з чим у суду першої інстанції не було підстав застосовувати положення Кодекс України з питань банкрутства, який набрав чинності 20.10.2019 та передавати справу за підсудністю на підставі п.1 ч.1 ст.31 ГПК України.

Представник Позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач не скористався правом відзиву на апеляційну скаргу, але в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу господарського суду законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Кодекс України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.04.2019, 21.10.2019 було введено в дію.

Пунктом 4 Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство , крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, спори з позовними вимогами до боржника.

Відтак, майнові спори, стороною яких є боржник, незалежно від дати відкриття провадження, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2002 року порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Харківська ТЕЦ -5" (на теперішній час - Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5").

Отже, Відповідач у даній справі №922/2454/19 є боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Предметом позову у цій справі є стягнення з Відповідача (боржника) заборгованості, тобто, цей спір є майновим, з позовними вимогами до боржника.

Враховуючи те, що стосовно Відповідача у цій справі порушено провадження у справі про банкрутство (справа № Б-23/75-02) та приймаючи до уваги те, що частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, ця справа №922/2454/19 повинна розглядатися в межах провадження у справі про банкрутство.

Доводи скаржника про необхідність застосування у даному випадку положень ст.23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції до 19.01.2013 є помилковим, оскільки пунктом 4 Перехідних та Прикінцевих положень Кодексу України з процедур банкрутства прямо передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу .

Згідно з частиною дев`ятою статті 30 Господарського процесуального кодексу України, справи, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

В пункті 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи виключну підсудність цієї справи суду, який розглядає справу про банкрутство Відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції наявність підстав для передачі справи №922/2454/19 для розгляду в межах справи №Б-23/75-02 про банкрутство ПАТ Харківська ТЕЦ-5 на підставі п.1 ч.1 ст.31 ГПК України.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги Позивача про відсутність підстав для передачі цієї справи на підставі п.1 ч.1 ст.31 ГПК України для розгляду в межах провадження у справі про банкрутство Відповідача.

У відповідності до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.10.19р. у справі №922/2454/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.11.2019р. у справі №922/2454/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.11.2019р. у справі № 922/2454/19 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м.Київ

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення 22.01.2020.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Суддя В.І. Пушай