ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3787/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

представники учасників судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" м. Запоріжжя на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019, постановлену суддею Кеся Н.Б. у м. Дніпро (повний текст якої підписаний 21.11.2019), за наслідками розгляду заяви Приватного підприємства "Кондитерпрод", м. Ромни Сумської області про заміну сторони у виконавчому провадженні, у справі №904/3787/18

за позовом Приватного підприємства "Кондитерпрод", м. Ромни Сумської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" м. Запоріжжя

про стягнення 250 689,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 заяву Приватного підприємства "Кондитерпрод" про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено в господарській справі №904/3787/18 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а, оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а, оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (вул. Авіаційна, 39 офіс 17, Новокодадький район, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ) як субсидіарного боржника.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду від 21.11.2019 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПП "Кондитерпрод" про заміну сторони у виконавчому провадженні № 59434408.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд вирішив питання щодо особи, яка не є стороною справи - ТОВ "Роменський завод продтоварів", яку до суду щодо розгляду заяви про заміну сторони не визивали, та не сповістили про таку заміну сторони.

Зауважує, що суд послався на ч. 5 ст. 334 ГПК України, відповідно до якої заміна сторони можлива у виконавчому документі, якщо провадження не відкрито. Однак, судом не встановлено, а позивачем не надано обґрунтувань своєї заяви, документів, відповідно до яких можливо було б встановити стан виконавчого провадження на момент прийняття оскаржуваної ухвали судом.

Вважає, що судом проігноровано питання щодо встановлення факту обставин по виконавчому провадженню № 59434408, а саме, не встановлено стан виконавчого провадження (відкрито чи закрито). Без цього вважає неможливим застосування норми ст.334 ГПК України, оскільки, якщо виконавче провадження відкрито, то необхідно відповідно до ст. 334 ГПК України провести заміну сторони у виконавчому провадженні, а якщо виконавче провадження закрито, то, на думку апелянта, ст. 334 ГПК України не передбачає відповідного механізму щодо заміни сторони у виконавчому провадженні.

В додаток до доводів щодо не встановлення судом обставин щодо виконавчого провадження №59434408 апелянт зазначає, що судом не було з`ясовано чи стягнуто виконавчим провадженням кошти з боржника, чи було державним виконавцем виявлено майно у боржника, якого було б достатньо для погашення заборгованості стягувачу; також судом не було встановлено чи здійснено державним виконавцем вихід до Боржника, чи були проведені державним виконавцем будь-які дії пов`язані з виконанням виконавчого провадження; судом не встановлено жодних фактичних обстави, пов`язаних з виконавчим провадженням № 59434408, а також наявність або відсутність заборгованості на момент прийняття відповідного рішення. Для встановлення вищевказаних обставин судом не було залучено до розгляду справи старшого Державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Сітак Н.Ю.

Апелянт стверджує, що, приймаючи рішення, суд вийшов за межі вимог, заявлених в заяві Позивачем, фактично замінивши Боржника не у виконавчому провадженні, як він про це просив, а у справі. При цьому жодним чином не обґрунтувавши дані зміни.

Скаржник вважає, що судом помилково застосовано до спірних відносин постанову Верховного Суду від 26.06.2019 у господарській справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19), оскільки, на думку заявника, суд не врахував наступні моменти: 1) в даному рішенні Верховний Суд посилався на те, що у відповідних правовідносинах щодо суб`єктів відповідальності в ГПК Україні відсутня відповідна процесуальна норма щодо заміни боржника у виконавчому провадженні, тому суд виходив з аналогії права; 2) при прийнятті рішення Велика палата Верховного суду виходила з ситуації коли було відкрито виконавче провадження та прийняла рішення за аналогією ч.1 ст. 334 ГПК України.

При цьому в даній справі (№904/3787/18) суд прийняв рішення за аналогією ч.5 ст. 334 ГПК України, коли виконавче провадження ще не відкривалось (мається на увазі заміна боржника у виконавчому документі).

Скаржник також вважає, що правонаступництво у даному випадку, що може бути підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні у розумінні ст. 334 ГПК України, є передача під час виділу зобов`язань за правовідносинами між стягувачем і боржником від боржника до новоствореного підприємства, яке виникло під час виділу, що підтверджує позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 07.02.2019 по справі № 805/677/17-а. В даному ж випадку зобов`язання між боржником та стягувачем не були передані під час реорганізації підприємства до новоутвореного підприємства, тому вважає, що відсутні жодні підстави у розумінні ст. 334 ГПК України для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Також скаржник в апеляційній скарзі просить залучити до участі у розгляді справи третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 39, офіс 17, );

- старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Щучки, 9)

в якості заінтересованих осіб.

Одночасно у змісті апеляційної скарги (п.1 прохальної частини скарги) скаржником викладено клопотання про відновлення строку на оскарження ухвали суду, оскільки вказаний процесуальний документ скаржник отримав засобами поштового зв`язку лише 28.11.2019.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, ухвалу вважає законною та обґрунтованою, винесеною без порушень норм матеріального та процесуального права. Зауважує, що є безпідставними доводи скарги про вибуття ТОВ "Сладкоєжка", яке не є аргументованим, так як ТОВ "Сладкоєжка" не повідомляло про те, що в нього відсутнє будь-яке майно. Так, згідно оскаржуваної ухвали господарського суду від 21.11.2019 ТОВ "Сладкоєжка " залишилось основним боржником. Отже, вибуття ТОВ "Сладкоєжка" з господарської справи, як боржника, не відбулося. В той же час, в своїй скарзі на дії старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. від 19.08.2019 генеральний директор ТОВ "Сладкоєжка" Доскочинський С.Ф. вказав, що ТОВ "Сладкоєжка" взагалі не має майна, будь-де (четверта сторінка скарги, другий абзац). Отже, ТОВ "Сладкоєжка" офіційно повідомило суд і всіх учасників справи про відсутність у нього майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при прийнятті рішення вийшов за межі вимог, заявлених в заяві Позивачем, фактично замінивши Боржника не у виконавчому провадженні, як він про це просив, а у справі, не відповідають дійсності, оскільки позивач в свій заяві просив замінити в господарській справі № 904/3787/18 боржника - ТОВ "Сладкоєжка" двома боржниками - ТОВ "Сладкоєжка", як основним боржником та ТОВ "Роменський завод продтоварів", як субсидіарним боржником.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач мав повернути виконавчий документ в суд, отримавши замість нього новий виконавчий документ із зазначенням двох боржником, є безпідставними, оскільки законодавством, зокрема статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, вимога щодо повернення стягувачем суду виконавчого документа при розгляді заяви про заміну боржника не передбачена.

Стосовно посилань скаржника на невірність та помилковість застосування судом першої інстанції до спірних відносин постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19), то дані твердження не відповідають дійсності, оскільки матеріальне право передбачає одночасну відповідальність за зобов`язаннями обох юридичних осіб, з якої був здійснений виділ і яка утворилася в результаті виділу. Разом з тим, процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни боржника його правонаступником, яка розрахована на випадок, коли боржник вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони. Така ситуація не давала можливості кредиторам отримати задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок основного і субсидіарного боржника, тим самим був порушений принцип обов`язковості виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду Постановою від 26 червня 2019 року у справі N905/1956/15 (провадження 12-62гс19) виправила зазначену вище ситуацію. Зробивши аналіз діючого законодавства, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками. Після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

В той же час позивач посилання апелянта на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені в Постанові від 07.02.2019 у справі №805/677/17-а, вважає помилковими, оскільки Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу N 905/1956/15 (N 12-62гс19), визнала необхідним відступити від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше прийнятій постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі № 805/677/17-а, відповідно до якого ТДВ "ОП "Шахта імені Святої Матрони Московської" вибуло з матеріальних правовідносин, щодо яких виник спір в адміністративній справі.

Доводи скарги про незалучення до участі у справі Товариства з обмежено відповідальністю "Роменський завод продтоварів" та Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області спростовуються матеріалами справи, зокрема, позивачем заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні своєчасно направлено, в тому числі, і вказаним особам, Господарський суд Дніпропетровської області, прийнявши заяву до розгляду визнав необхідним сповістити про дату та час розгляду цієї заяви ТОВ "Роменський завод продтоварів" і орган державної виконавчої служби. Згідно норм ст.334 ГПК України господарський суд відповідну заяву розглядає у судовому засіданні протягом 10 днів з моменту надходження заяви до суду з повідомленням сторін та зацікавлених осіб, втім, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

ТОВ "Роменський завод продтоварів" відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2019 (суддя Іванов О.Г.) клопотання скаржника про відновлення строку для подання скарги відхилено, як безпідставне; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі №904/3787/18 залишено без руху. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 258 Господарського процесуального кодексу України: доплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі (1831,00 грн), подання доказів направлення скарги ТОВ "Роменський завод продтоварів" листом з описом вкладення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, 39, офіс 17, ) та старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Щучки, 9), оскільки питання залучення третіх осіб вирішується на стадії підготовчого засідання в суді першої інстанції; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі №904/3787/18; розгляд скарги призначено на 20.01.2020 на 10:30 годину; учасникам провадження у справі наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

08.01.2020 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача (апелянта) про відкладення розгляду справи, яке мотивовано відсутністю представника (адвоката) у місті Дніпро у період з 19.01.2020 по 27.01.2020 через перебування у відпустці.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 11, 12 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Таким чином, згідно норм чинного процесуального законодавства відкладення розгляду справи можливе лише у певних випадках та в межах строку її розгляду.

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги та про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.

Позивач, ТОВ "Роменський завод продтоварів" в судове засідання не з"явились; будь-яких клопотань з цього приводу не заявили; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду, наявними у справі (а.с.205, 206, т.3).

В судовому засіданні 20.01.2020 Центральним апеляційним господарським судом були підписані вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/3787/18 змінено найменування Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка"; позов Приватного підприємства "Кондитерпрод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" про стягнення 250689,03 грн. задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (69041, м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, офіс 409, ) на Приватного підприємства "Кондитерпрод" (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Гостиннодвірська, буд. 53, ) суму заборгованості за Договором поставки №53 від 15.03.2017 року в розмірі 238861,09 грн., пеню в розмірі 11827,94 грн. та судовий збір в сумі 3760,34 грн.(а.с.240-244, т.1).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" повернуто скаржнику без розгляду, в зв`язку з чим рішення набуло законної сили та на його виконання 24.05.2019 видано наказ (а.с.17, т.2).

26.06.2019 позивачем у справі (стягувачем за наказом) до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області подано заяву про відкриття виконавчого провадження за наказом від 24.05.2019, яку обґрунтовано наявністю майна у боржника в місті Ромни (а.с.98, т.2).

26.06.2019 старшим державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а також інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єта нерухомого майна (арк.с. 102, на звороті, арк.с. 104 т.2). За змістом зазначеної інформаційної довідки мають місце відомості 2008 року про внесення запису про право приватної спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" з кодом на 16/25 майнового комплексу за адресою: 42000, Сумська область, м.Ромни, вул.Гоголя, 15.

27.06.2019 старшим державним виконавцем Сітак Н.Ю. за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59423021 (арк.с. 101 т.2) за місцезнаходженням майнового комплексу за адресою: 42000, Сумська область , м.Ромни, вул.Гоголя, 15 (а.с.101, т.2).

В межах виконавчого провадження ВП №59422892 старшим державним виконавцем 01.07.2019 винесено постанову про арешт майна боржника (арк.с. 107 т.2).

01.07.2019 старшим державним виконавцем Сітак Н.Ю. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (арк.с. 108 т.2), зазначеною постановою об`єднано виконавчі провадження №59422892, №59423021 у зведене виконавче провадження №59434408.

Старшим державним виконавцем Сітак Н.Ю. Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено вимогу виконавця (арк.с. 114 т.2), якою повідомлено ТОВ "Сладкоєжка", ТОВ "Ромни-Хліб", ПП "Кондитерпрод" про те, що 09.08.2019 о 9:00 год. державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області будуть проведені виконавчі дії з примусового виконання рішень суду № 904/2416/18 від 26.04.2019, №904/3787/18 від 24.05.2019, а саме буде проведено опис майна боржника нерухомого майна комплексу за адресою: Сумська область , м. Ромни, вул.Гоголя, 15 , що належить боржнику на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу ВМС 808839 реєстр №424, 03.04.2019, приватний нотаріус Черненко О.П.

В межах цивільного провадження ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.08.2019 по справі №585/3135/19 надано дозвіл старшому державному виконавцю Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. на примусове проникнення до особи, у якої знаходиться майно боржника, а саме на закриту охоронювану територію ТОВ "Роменський завод продтоварів" (), де знаходиться майно ТОВ "Сладкоєжка" () - 16/25 частини комплексу загальною площею 2627,0 кв.м. за адресою: м. Ромни, вул. Гоголя, 15, для проведення виконавчих дій з опису майна боржника, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (арк.с. 119-120 т.2).

27.08.2019 ТОВ "Сладкоєжка" звернулось до господарського суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якій просило суд поновити строк ТОВ "Сладкоєжка" на подання скарги по виконавчому провадженню №59423021 від 27.06.2019; визнати дії старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Наталії Юріївни з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №59423021 м.Ромни та відкриття виконавчого провадження №59423021 - протиправними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59423021 від 27.06.2019; закрити виконавче провадження №59423021 та повернути виконавчий документ стягувачу.

В обґрунтування скарги Скаржник посилався на те, що державним виконавцем Роменського ВДВС Сітак Н.Ю. безпідставно та незаконно відкрито виконавче провадження №59423021, оскільки у Боржника відсутнє будь-яке майно за місцем відкриття виконавчого провадження.

04.09.2019 ухвалою суду прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні.

Під час розгляду скарги відповідача на дії державного виконавця судом встановлені наступні обставини.

Протоколом №7 від 08.07.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" () затверджено розподільчий баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" () після виділу нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів". Цим же протоколом затверджено статут створеного в результаті виділу з Товариства з обмеженою "Роменський завод продовольчих товарів" () нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів".

Згідно з Протоколом №7/1 від 08.07.2018 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" () (далі - Товариство) збори ухвалили: у зв`язку із процедурою виділу із Товариства нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів", та затвердження розподільчого балансу Товариства, схвалити, затвердити та підписати Акт прийому-передачі активів та зобов`язань згідно Розподільчого балансу на 07.07.2018.

Відповідно до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань згідно з Розподільчим балансом від 08.07.2018, кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" () перед ПП "Кондитерпрод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" при його виділі не передавалась, в розділі "631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відомості про Приватне підприємство "Кондитерпрод" відсутні. Зобов`язання юридичної особи, з якої був здійснений виділ, згідно акту прийому-передачі активів та зобов`язань згідно Розподільчого балансу від 08 липня 2018 року не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Зобов`язання ТОВ "Сладкоєжка" (до перейменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів") перед ПП "Кондитерпрод" по Договору утворилися до затвердження розподільчого балансу та підписання Акту прийому-передачі активів та зобов`язань, тобто, до закінчення процедури виділу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів". Зазначені вище зобов`язання в процесі виділу правонаступнику, Товариству з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів", не передавались.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 23.10.2019, номер запиту 24869193, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 10.07.2018 за номером 0086171; ідентифікаційний код 42295910; місцезнаходження юридичної особи: 49017, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Новокодацький район, вулиця Авіаційна, будинок 39, офіс 17. У вказаному витягу в графі "дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа" міститься запис про Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (). Також у витягу від 18.10.2019 на запит № по коду (ТОВ "Сладкоєжка") в графі "дані про юридичних осіб-правонаступників" містить запис про юридичних осіб, серед яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" ().

14.12.2018 Рішенням учасника №4/18 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" змінено найменування цього Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка". Зазначені зміни зареєстровані в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.12.2018 та враховані при прийнятті Господарським судом Дніпропетровської області рішення від 14.03.2019.

З огляду на те, що копія протоколу загальних зборів ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів" №7 від 08.07.2018, копія розподільчого балансу виділу нової юридичної особи від 08.07.2018, копія протоколу загальних зборів ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів" №7/1 від 08.07.2018, копія акту приймання-передання активів та зобов`язань від 08.07.2018, копія протоколу загальних зборів ТОВ "Роменський завод продтоварів" №1 від 08.07.2018 (арк.с.145-156 т.2) свідчать про виділ у липні 2018 з ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів" нової юридичної особи ТОВ "Роменський завод продтоварів" і про передачу до виділеного товариства складу готової продукції, а саме 16/25 частин нерухомого майна - комплексу на вул. Гоголя, 15, та вказані зміни стосовно власника спірного комплексу зареєстровані 22.11.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.157-160, т.2), та підтверджені копією матеріалів реєстраційної справи №07 Управління адміністративних послуг Роменської міської ради (а.с.226-251, т.2; а.с.1-115, т.3), отже, матеріали справи свідчили про те, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП №59423021 - 27.06.2019 наявність майна боржника - ТОВ "Сладкоєжка" (стара назва ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів") за місцем відкриття виконавчого провадження не підтверджується документально, скаргу відповідача на дії державного виконавця ухвалою суду від 13.11.2019 у цій справі задоволено частково; визнано дії старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Наталії Юріївни з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №59423021 м.Ромни та відкриття виконавчого провадження №59423021 протиправними; скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №59423021 від 27.06.2019; зобов`язано Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області повернути виконавчий документ стягувачу. В частині скарги щодо закриття виконавчого провадження №59423021 відмовлено (а.с.152-157, т.3).

В той же час, з урахуванням поданих відповідачем в якості додатку до скарги на дії державного виконавця документів стосовно виділу нової юридичної особи, позивачем 04.11.2019 подана до господарського суду заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, відповідно до якої ПП "Кондитерпрод" просило суд замінити в господарській справі №904/3787/18 (ВП №59434408) боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а, оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а, оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (вул. Авіаційна, 39 офіс 17, Новокодадький район, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ) як субсидіарного боржника (а.с.95-105, т.3).

Заява мотивована тим, що в порушення ст.55 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який прийнятий 06.02.2018 та набрав чинності 17.06.2018 (до завершення процедури виділу та державної реєстрації ТТОВ "Роменський завод продтоварів", створеного шляхом виділу), якою визначений порядок захисту прав кредиторів під час виділу та припинення товариств, ТОВ "Сладкоєжка", яке під час процедури виділу мало назву ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів", не повідомило ПП "Кондитерпрод" про виділ нової юридичної особи; про вказані відомості позивачу стало відомо лише під час розгляду скарги на дії державного виконавця 22.10.2019; таким чином, з урахуванням положень ст.109 ЦК України нова (виділена) юридична особа - ТОВ "Роменський завод продтоварів" - несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ та які згідно розподільчого балансу не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу; при цьому ст.52 ГПК України передбачає процесуальне правонаступництво на будь-якій стадії процесу, а ст.334 ГПК України дозволяє замінити сторону у виконавчому провадженні. Підставою заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником в аналогічній справі, зокрема, заміни одного боржника двома (основним та субсидіарним) заявник послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19).

Ухвалою суду від 13.11.2019 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено у судовому засіданні на 21.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 заяву Приватного підприємства "Кондитерпрод" про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено; замінено в господарській справі №904/3787/18 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (вул. Синенка, 63а оф. 409, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69041, ) як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (вул. Авіаційна, 39 офіс 17, Новокодадький район, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49017, ) як субсидіарного боржника.

Вказаний процесуальний документ і предметом апеляційного оскарження.

Задовольняючи заяву позивача, господарський суд першої інстанції виходив з того, що процесуальне правонаступництво за приписами ст.52 ГПК України можливе на будь-якій стадії судового процесу; статтею 334 ГПК України передбачена можливість здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні, а також здійснити заміну боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження; норми матеріального права (ст.109 ЦК України) передбачають субсидіарну відповідальність юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу, за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу; при цьому процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони; в той же час, процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває, тому судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19), яка викладена в постанові від 26.06.2019, за якою Верховний Суд застосував аналогію закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Матківська проти України" (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За приписами частин першої, другої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно заяви Стягувача останній просить замінити боржника у справі - ТОВ "Сладкоєжка" на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (основного) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (як субсидіарного боржника внаслідок виділу).

Згідно зі ст.109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Суд, що прийняв рішення про виділ, у своєму рішенні визначає учасника юридичної особи або вищий орган юридичної особи (власника), який зобов`язаний скласти та затвердити розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Разом з тим процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони.

При цьому процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Відповідно до частини третьої статті 109 ЦК України юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому у таких випадках не підлягають застосуванню положення частини другої статті 619 ЦК України (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність). Ці положення підлягають застосуванню до інших обставин, а саме коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

Водночас, якщо кредитор - стягувач у виконавчому провадженні отримає задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок субсидіарного боржника, то субсидіарний боржник має право пред`явити до основного боржника регресну вимогу (абзац другий частини четвертої статті 619 ЦК України).

Разом з тим у випадку вибуття субсидіарного боржника - сторони у виконавчому провадженні внаслідок його заміни на основного боржника після набуття законної сили рішенням суду, яким з субсидіарного боржника стягнуто борг, переданий ним правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу, така заміна може бути спрямована на ухилення субсидіарного боржника від виконання рішення суду або вчинення дій, які б ускладнювали його виконання.

Так, невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника, ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника, який у випадку його заміни на основного боржника вибуде з виконавчого провадження. При цьому кредитор не може звернутися до субсидіарного боржника з окремим позовом, оскільки є чинне рішення, яким саме з нього вже стягнуто борг у спірних правовідносинах і повторне звернення до суду унеможливлено в силу приписів пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, якою унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

До вказаних правових висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 по справі № 905/1956/15, в якій вирішив відступити від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленій постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі № 805/677/17-а.

Також Велика Палата Верховного Суду визнала можливим застосувати аналогію закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, тому суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

Матеріалами цієї справи доведений факт, що внаслідок виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" створено нову юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів", до якого заборгованість ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів" перед ПП "Кондитерпрод" за актом прийому-передачі активів та зобов`язань та згідно з розподільчим балансом не передано. Внаслідок чого основним боржником перед останнім залишилося ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів", яке змінило в подальшому назву на ТОВ "Сладкоєжка", а виділене підприємство - ТОВ "Роменський завод продтоварів" є субсидіарним боржником стягувача.

Таким чином, документально підтверджується, що на момент розгляду заяви стягувача, основним боржником є ТОВ "Сладкоєжка", а субсидіарним боржником - ТОВ "Роменський завод продтоварів", в зв`язку з чим, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, а також те, що відповідно до п.п.1, 7 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, обов`язковість судового рішення, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву стягувача про заміну боржника.

Доводи скаржника про безпідставне застосування до спірних відносин постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у господарській справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19), не приймаються колегією суддів, оскільки в даному випадку дійсно в ГПК Україні відсутня відповідна процесуальна норма щодо зобов`язаної за рішенням особи, в разі не вибуття основного боржника із виконавчого провадження, тому суд обґрунтовано виходив з аналогії права; при цьому з урахуванням того, що стадія виконавчого провадження розпочинається з набранням рішення законної сили, а не як помилково вважає апелянт саме з відкриття виконавчого провадження, то суд також обґрунтовано послався на ч.1 ст. 334 ГПК України.

Також з урахуванням визначення стадії виконавчого провадження - з моменту набуття рішенням законної сили, та норм ст.52 ГПК України щодо процесуального правонаступництва, не приймаються до уваги доводи скаржника про не встановлення судом питання щодо встановлення факту обставин по виконавчому провадженню № 59434408, оскільки при процесуальному правонаступництві такі питання не мають жодного значення через те, що у виконавчому провадженні замість одного боржника будуть виступати два боржники, та доводи стосовно безпідставного посилання суду на ч.5 ст.334 ГПК України, без встановлення стану виконавчого провадження, оскільки на вказану норму суд послався як на спростування доводів боржника, в той же час, слід зауважити, що норма ст.334 ГПК України допускає заміну сторони і у виконавчому провадженні, і у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, а ст..52 ГПК України - на будь-якій стадії процесу.

З урахуванням того, що у справі № 905/1956/15 (постанова від 26.06.2019) Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленій постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 7 лютого 2019 року у справі № 805/677/17-а, відхиляються посилання скаржника саме на висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений в постанові від 7 лютого 2019 року у справі № 805/677/17-а.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при прийнятті рішення вийшов за межі вимог, заявлених в заяві Позивачем, фактично замінивши Боржника не у виконавчому провадженні, як він про це просив, а у справі, не відповідають дійсності, оскільки позивач в свій заяві просив замінити саме в господарській справі № 904/3787/18 боржника - ТОВ "Сладкоєжка" двома боржниками - ТОВ "Сладкоєжка", як основним боржником та ТОВ "Роменський завод продтоварів", як субсидіарним боржником.

Щодо доводів скарги про вирішення судом питання щодо особи, яка не є стороною справи - ТОВ "Роменський завод продтоварів" та яку до суду щодо розгляду заяви про заміну сторони не визивали, не сповістили про таку заміну сторони, то вказані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні позивачем направлено всім учасникам процесу, зокрема: ТОВ "Сладкоєжка", ТОВ "Роменський завод продтоварів", старшому державному виконавцю Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. (а.с.107-112, т.3). Ухвалою господарського суду від 13.11.2019, якою заяву прийнято до розгляду, вирішено повідомити про дату, час, та місце судового засідання, окрім сторін по справі, ще і ТОВ "Роменський завод продтоварів", Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.см.152-153, т.3). Таким чином, норми процесуального права стосовно повідомлення всіх учасників провадження щодо розгляду поданої позивачем заяви судом першої інстанції виконано, в той же час, розгляд заяви про заміну сторони розглядається судом протягом 10 днів, а неявка учасників провадження не є перешкодою для розгляду такої заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" м. Запоріжжя на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі №904/3787/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі №904/3787/18 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" м. Запоріжжя за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.01.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік