УХВАЛА

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/5601/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. у справі №910/5601/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло»

про стягнення 308875,18 грн.

Представники учасників:

від скаржника (боржника): Багрій Н.В.;

від стягувача: Вербова О.П.;

від Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з вимогами до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» про стягнення 308875,18 грн, з яких 78733,54 грн основного боргу, 230141,64 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2016 у справі №910/5601/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2016, позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» суму основного боргу у розмірі 78733,54 грн та судовий збір у розмірі 1181,00 грн.

02.11.2016 Господарським судом міста Києва видано наказ у справі №910/5601/16, яким наказано стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» вартість теплової енергії, спожитої понад обсяги споживання, встановлені в договорі, у розмірі 78733,54 грн та судовий збір у розмірі 1181,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017 затверджено у справі №910/5601/16 мирову угоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 замінено стягувача у справі №910/5601/16 - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

27.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю.

Обгрунтовуючи подану до суду скаргу, скаржник (боржник) вказує на те, що 08.11.2019 старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, відкритих в банківських установах, в тому числі на грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Кристалбанк».

Однак, за твердженням скаржника (боржника), вказаний рахунок (НОМЕР_1) є рахунком зі спеціальним режимом використання, який використовується боржником, зокрема, для виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податку з доходів фізичних осіб.

За таких обставин, скаржник (боржник) просить суд:

1) визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло», які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників скаржника;

2) зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зняття арешту з коштів боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Кристалбанк», в частині накладення арешту на грошові кошти, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло».

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу справи №910/5601/16, скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» передано на розгляд судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» прийнято до розгляду суддею Чинчин О.В., розгляд скарги призначено на 15.01.2020.

У судовому засіданні 15.01.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення розгляду скарги на 22.01.2020.

17.01.2020 стягувачем подані заперечення на скаргу, в яких стягувач (Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» вказав на те, що рахунок № НОМЕР_2 не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки як вбачається з банківських виписок з вказаного рахунку, боржник здійснює господарські операції, не пов`язані з виплатою заробітної плати, соціальними виплатами, оплатою відпусток, оплатою тимчасової непрацездатності працівників та подібних виплат.

20.01.2020 від скаржника (боржника) надійшли письмові пояснення, в яких скаржник зазначив, що він не просить зняти арешт з грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 у повному обсязі, а лише в тій частині, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників.

21.01.2020 до Господарського суду міста Києва від старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП№60498614 та клопотання про розгляд скарги у судовому засіданні, призначеному на 22.01.2020, за відсутності представника ДВС.

У судовому засіданні 22.01.2020 представник скаржника (боржника) надав усні пояснення по суті скарги, скаргу просив задовольнити; представник стягувача у судовому засіданні надав усні пояснення, проти задоволення скарги заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом враховані строки розгляду скарги, встановлені статтею 342 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Судом встановлено, що 05.11.2019 старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№60498614 щодо виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 07.04.2017 у справі №910/5601/16 (про затвердження мирової угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

08.11.2019 старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, відкритих в банківських установах, в тому числі на грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Кристалбанк».

Однак, скаржник (боржник) вказує на те, що вказаний рахунок (НОМЕР_1) є рахунком зі спеціальним режимом використання, який використовується боржником, зокрема, для виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податку з доходів фізичних осіб.

20.01.2020 від скаржника (боржника) надійшли письмові пояснення, в яких скаржник зазначив, що він не просить зняти арешт з грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 у повному обсязі, а лише в тій частині, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників.

За таких обставин, скаржник (боржник) просить суд:

1) визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло», які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників скаржника;

2) зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зняття арешту з коштів боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Кристалбанк», в частині накладення арешту на грошові кошти, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло».

Розглянувши подану Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Як встановлено судом, спірним у даній справі є питання про наявність або відсутність правових підстав для накладення виконавчою службою арешту на кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку, необхідному та призначеному для оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, та, відповідно, щодо наявності або відсутності підстав для задоволення скарги відповідача (боржника) на дії ДВС.

Відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст. 10 Конвенції заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною 2 статті 55, пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду в т.ч. на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату.

У відповідності до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно зі ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 42 від 12.11.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку скаржник (боржник) повинен довести суду належними та допустимими доказами, що рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «Кристалбанк», має спеціальний режим використання, а саме призначений виключно для нарахування та виплати заробітної плати, лікарняних, матеріальної допомоги, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, тощо.

У випадку встановлення судом факту, що рахунок № НОМЕР_2 має виключно спеціальний режим використання, у суду є підстави для задоволення скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло».

Скаржником (боржником) долучено до матеріалів скарги копію Договору банківського рахунку №0981 від 23.01.2017, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кристалбанк» (банк) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» (клієнт), відповідно до умов якого банк відкриває клієнту рахунок № НОМЕР_2 та здійснює розрахунково-касове обслуговування.

У п. 1.4 Договору зазначено, що при відкритті рахунку клієнт визначає статус (вид) і валюту рахунку, про що вказує у заяві на відкриття рахунку. Режим функціонування рахунку визначається чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2.6 Договору обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.8 Договору банк приймає від клієнта платіжні доручення або інші розрахункові документи на перерахування заробітної плати на рахунки працівників клієнта, що відкриті в банках, або грошовий чек на отримання заробітної плати в порядку, визначеному чинним законодавством України.

20.01.2020 скаржником (боржником) подані копії банківських виписок з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Кристалбанк», за період з червня 2019 року по листопад 2019, з яких вбачається, що вказаний рахунок використовується скаржником (боржником) не виключно для тих підстав, про які зазначає скаржник у скарзі, а й для інших господарських операцій, зокрема: оплата обслуговування тарифних пакетів, сплата судового збору, сплата платежів населення, оплата бухгалтерських послуг, сплата за послуги зв`язку, тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на рахунку № НОМЕР_2 , обліковуються не виключно кошти, призначені для здійснення соціальних виплат, та на які заборонено звертати стягнення, а й містяться кошти, на які можливе звернення стягнення (накладення арешту).

При цьому, і сам скаржник (боржник) як у поданій до суду скарзі, так і у письмових поясненнях, поданих 20.01.2020, вказує, що грошові кошти на рахунку НОМЕР_1 використовуються ним, зокрема, для виплати заробітної плати, податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску.

Крім того, як вбачається з прохальної частини скарги, скаржник просить суд зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зняття арешту з коштів боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Кристалбанк», в частині накладення арешту на грошові кошти, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло».

У постанові Верховного Суду України від 25.10.2019 у справі №37/70 викладено правову позицію про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Разом з цим, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як неодноразово зазначено Верховним Судом під час розгляду аналогічних спорів, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства.

Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Між тим, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 25.10.2019 у справі №37/70, доведення вказаних обставин в силу приписів ст. 74 ГПК України покладено на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. При цьому, згідно з ч. 4 вказаної статті, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Таким чином, саме скаржник (боржник) повинен довести суду належними та допустимими доказами розмір суми грошових коштів на рахунку НОМЕР_1, яка необхідна скаржнику для виплати заробітної плати, податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

Однак, скаржником (боржником) не доведено суду належними та допустимими доказами, що, по перше, рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Кристалбанк», є рахунком зі спеціальним режимом використання (тобто, він використовується виключно для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України) та, по друге, скаржником не вказано у скарзі та не обґрунтовано відповідними доказами, яка сума грошових коштів йому необхідна для здійснення виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

При цьому, у судовому засіданні 22.01.2020 представник скаржника (боржника) повідомив суду, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» знаходиться в стані припинення, його діяльність здійснюється трьома членами ліквідаційної комісії, сукупна винагорода яких складає приблизно 4000,00 грн. на місяць.

Втім, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин скаржником (боржником) суду не надано.

Крім того, представник скаржника (боржника) пояснив суду, що відкривати окремий рахунок для обліковування грошових коштів виключно для здійснення виплат з заробітної плати, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб, інших соціальних виплат (тобто, рахунок зі спеціальним режимом використання) скаржнику (боржнику) фінансово не вигідно.

Враховуючи наведене, беручи до уваги сукупність встановлених у даній справі обставин, зокрема, тривалого невиконання судового рішення, ненадання боржником жодного обґрунтування щодо суми грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати (інших соціальних платежів), а також не підтвердження тієї обставини, що арештований рахунок використовувався виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, суд дійшов висновку, що дії скаржника можуть свідчити про зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення від обв`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим, тому наведені скаржником доводи не є достатніми для задоволення його вимог (скарги).

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25.10.2019 у справі №37/70.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. у справі №910/5601/16, у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей І.Ю. у справі №910/5601/16.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 27 січня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин