ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/8625/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників сторін:

позивача - Прокопенка Б. А.,

відповідача - Пилипчук І. І.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Воєводіної А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 (судді: Смірнова Л. Г., Пономаренко Є. Ю., Кропивна Л. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛМ"

до Київської міської ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація ),

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255 та визнання укладеною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЛМ" (далі - ТОВ "ВЛМ") звернулося з позовною заявою до Київської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255, що укладений між ТОВ "ВЛМ" та Київською міською радою, а також про визнання укладеною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди від 21.05.2014 №2255 ТОВ "ВЛМ" продовжує користуватися земельною ділянкою та належно виконує умови договору, зокрема, в частині сплати орендної плати, а з дати спливу строку дії договору оренди будь-яких листів-повідомлень від відповідача про заперечення щодо поновлення договору оренди землі на новий строк не надходило. На думку ТОВ "ВЛМ", в силу частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" даний договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради Прокопіва В.В. від 11.02.2019 №08/2776 у межах повноважень розглянуто лист ТОВ "ВЛМ" від 07.02.2019 № 07/02-19 про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою вул. Митрополита Василя Липківського, 44 у Солом`янському районі м. Києва та надано вичерпну відповідь листом від 04.03.2019 №05716-4713. На повторне звернення ТОВ "ВЛМ" також була надана відповідь Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 18.04.2019 № 05716-7770.

На думку відповідача, позивачем не доведено факту порушення відповідачем місячного терміну для розгляду звернення про поновлення договору оренди, що могло б, у свою чергу, дати позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/8625/19 позов ТОВ "ВЛМ" до Київської міської ради задоволено повністю. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255 (кадастровий номер: :72:283:0010), що укладений між ТОВ "ВЛМ" та Київською міською радою. Визнано укладеною угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255, що укладений між ТОВ "ВЛМ" та Київською міською радою та тих самих умовах і на той самий строк.

2.2. Місцевий суд послався на частину 6 статті 33 Закону України та встановивши, що відповідач не направляв позивачу лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255 і позивач продовжує користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :72:283:0010 площею 0,1078 га та сплачувати всі орендні платежі, дійшов висновку, що наявний фактичний склад дає підстави для пролонгації договору на той самий строк і на тих самих умовах.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/8625/19 задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/8625/19 скасоване та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255 (кадастровий номер: :72:283:0010), що укладений між ТОВ "ВЛМ" та Київською міською радою. Визнано укладеною угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255, що укладений між ТОВ "ВЛМ" та Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 22883141), у редакції, викладеній у резолютивній частині постанови.

2.4. Постанова суду мотивована тим, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, сплачує орендну плату, докази заперечення орендодавця у поновленні договору оренди відповідачем не надані. Посилаючись на статті 12, 247, пункт 7 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції, оскільки суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погодившись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 та рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/8625/19, Київська міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №910/8625/19, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, статті 33 Закону України "Про оренду землі". Скаржник зазначає, що з боку орендодавця - відповідача мало місце заперечення щодо поновлення договору оренди з попереднім орендарем - позивачем, а тому був відсутній фактичний склад, необхідний для пролонгації договору оренди в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі".

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ВЛМ" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, судові рішення - залишити без змін. Скаржник наголошує, що надані третьою особою копії листів не є за своїм змістом рішенням відповідача про наявність заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі у розумінні частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а є лише відмовою третьої особи у справі прийняти до розгляду направлене відповідно до вимог Закону повідомлення про намір продовження дії договору.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 № 374/9862 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "ВЛМ" земельних ділянко для будівництва, експлуатації та обслуговування торгово-офісного комплексу та під`їзних шляхів до нього на вул. Митрополита Василя Лепківського, 44-а у Солом`янському районі м. Києва" (далі - рішення міської ради від 23.10.2013 № 374/9862) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок TOB «BЛM» для будівництва, експлуатації та обслуговування торгово-офісного комплексу та під`їзних шляхів до нього на вул. Митрополита Василя Липківського, 44-а у Солом`янському районі м. Києва. ( пункт 1 Рішення міськради від 23.10.2013 № 374/9862). Передано ТОВ "ВЛМ" у довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку площею 0,2650 га (кадастровий номер :72:283:0009) для будівництва, експлуатації та обслуговування торгово-офісного комплексу та у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,1078 га (в межах червоних ліній) (кадастровий номер :72:283:0010) для влаштування, експлуатації та обслуговування під`їзних шляхів до торгово-офісного комплексу на вул. Митрополита Василя Липківського, 44-а у Солом`янському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва (пункт 2 Рішення міськради від 23.10.2013 № 374/9862).

4.2. Між Київської міською радою (Орендодавець) та ТОВ "ВЛМ" (Орендар) 21.05.2014 був укладений договір оренди земельної ділянки № 2255 (далі - Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду строком на 5 років земельну ділянки з наступними характеристиками: місце розташування - вулиця Митрополита Василя Липківського, 44-а у Солом`янському районі м. Києва; розмір - 0,1078 га, в межах червоних ліній; цільове призначення - для влаштування, експлуатації та обслуговування під`їзних шляхів до торгово-офісного комплексу; кадастровий номер - :72:283:0010 ( пункт 2.1 Договору).

4.3. Договір укладений на 5 років (пункт 3.1 Договору).

4.4. Згідно з пунктом 2.2 Договору відповідно до витягу з технічної документації Головного управління Держземагентства у м. Києві Державного агентства земельних ресурсів України від 26.12.2013 № 8195 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 323 134,78 грн.

4.5. За актом приймання-передачі від 21.05.2014 орендар прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку.

4.6. Згідно з пунктами 8.3 та 11.7 Договору після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього Договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього Договору до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених цим Договором.

4.7. Судами встановлено, що позивач 11.02.2019 письмово повідомив відповідача про намір продовжити дію Договору, що підтверджується листом № 07/02-19 від 07.02.2019, який отриманий останнім 11.02.2019 за вх. № 08/2776. До зазначеного листа було долучено два екземпляри додаткової угоди до Договору. Згідно зі змістом додаткової угоди позивач просив відповідача продовжити дію спірного Договору на 5 років без зміни інших умов Договору.

Судами встановлено, що доказів реагування відповідачем на вказаний лист матеріали справи не містять.

4.8. Позивач повторно 20.03.2019 звернувся до відповідача із листом-повідомленням про поновлення Договору (№ КОП-1353 від 20.03.2019 до справи № А- 26846) (за формою, що передбачена додатком 4 до рішення Київської міської ради 20.04.2017 № 241/2463), додавши необхідні документи, в тому числі проект додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки, підписаний та скріплений печаткою орендаря. Проте, доказів реагування відповідачем матеріали справи також не містять.

4.9. Позивач втретє 21.05.2019 звернувся до відповідача з проханням підписати угоду про продовження дії Договору. Натомість, доказів як реагування, так і підписання відповідачем угоди про продовження дії Договору, матеріали справи не містять.

4.10. Позивач 24.06.2019 звернувся до відповідача із вимогою щодо підписання проекту Угоди про внесення змін до Договору. Направлення листа підтверджується копією поштового опису від 24.06.2019, фіскальним чеком від 24.06.2019 та накладною № 380. Доказів реагування відповідачем матеріали справи не містять.

4.11. Спір виник внаслідок наявності/відсутності підстав для визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога ТОВ "ВЛМ" про визнання поновленим Договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255, укладеного між ТОВ "ВЛМ" і Київською міською радою, на той самий строк та на тих самих умовах, а також про визнання укладеною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.05.2014 № 2255 у запропонованій позивачем редакції із посиланням на положення частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

5.3. За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Таку правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 28.05.2019 у справі № 910/21517/17.

5.4. Суди попередніх інстанцій установили, що на момент подання позову до суду (02.07.2019), тобто після закінчення терміну дії Договору (21.05.2019, через 5 років із дня державної реєстрації договору нотаріусом) ТОВ "ВЛМ" продовжувало користуватися земельною ділянкою та сумлінно сплачувало всі орендні платежі. Зазначених обставин відповідач не спростовує.

Суди попередніх інстанцій також установили, що Київська міська рада (орендодавець) листа-повідомлення у порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", про заперечення у поновленні договору оренди землі від 21.05.2014 протягом одного місяця після закінчення строку його дії відповідачеві не направила.

Оскільки додаткову угоду про поновлення договору оренди не укладено, ТОВ "ВЛМ" звернулося до суду з відповідним позовом.

5.5. За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

ТОВ "ВЛМ" звернулося до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Суд апеляційної інстанції правомірно відновив порушене право позивача, установивши факт належного виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення дії договору, сплату ним орендної плати за таке користування після закінчення строку дії договору оренди, а також відсутність заперечень протягом законодавчо встановленого місячного строку щодо поновлення договору, чого відповідач не спростовує.

5.6. Як вірно встановлено судами, відповіді Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) не є запереченнями орендодавця в розумінні частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", адже орендодавцем є Київська міська рада, тому аргументи відповідача про те, що Київською міською радою заперечувалося поновлення договору оренди є безпідставними.

Аналогічний правовий висновок при вирішенні спору у подібних правовідносинах зроблений Верховним Судом у постановах від 28.05.2019 у справі № 910/21517/17, від 10.12.2019 у справі № 910/8294/19.

5.7. Твердження Київської міської ради стосовно неприйняття нею рішення про поновлення спірного договору оренди землі також не можуть бути взяті до уваги, оскільки чинним законодавством передбачено саме направлення орендодавцем (у цьому випадку Київською міською радою) протягом місяця після закінчення дії договору заперечень щодо поновлення договору, чого, як установлено судами і не спростовано відповідачем, зроблено не було.

5.8. Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова у справі прийнята із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

6.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженої у справі постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 910/8625/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв