ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4410/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА"

до Приватного підприємства "ФІРМА "ГРЕМКО"

про стягнення 501 249,39 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Малеванчук І.В. дов. № 82 від 16.07.19р.

Відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОПРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 325 444,21 грн. - боргу з орендної плати за користування обладнанням за Договором №СО-18-0000043 оперативної оренди обладнання від 09.01.18р., 61 275,20 грн. - пені, 3 261,87 грн. - індексу інфляції, 5 269,30 грн. - 3 % річних, 105 998,81 грн. - боргу з відшкодування вартості неповернутого обладнання за наведеним Договором.

05.12.19р. від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у частині стягнення з ПП "ФІРМА "ГРЕМКО" на користь ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" 105 998,81 грн. боргу з відшкодування вартості неповернутого обладнання за договором № СО-18-0000043 оперативної оренди обладнання від 09.01.18р. В іншій частині позовні вимоги залишилися без змін.

Відповідно до орієнтовного розрахунку, наведеного Позивачем у позовній заяві, витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 15 000,00 грн.

У судовому засіданні представник Позивач заявив про те, що після розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/4410/19 по суті, Позивач подасть клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу з відповідними доказами понесених витрат. Відповідно до орієнтовного розрахунку такі витрати будуть меншими за 15 000,00 грн.

Відповідач Відзив на позов чи документів на спростування вимог Позивача суду не надав.

Представник Відповідача до канцелярії суду о 15-21 год. 15.01.2020 нарочно подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник Відповідача перебуває у судовому засіданні у цивільній справі №207/1373/17 в Баглійському районному суді м. Дніпродзержинська, яке призначене на 15-30 год. 15.01.2020, у зв`язку із чим не може бути присутнім у судовому засіданні з приводу розгляду справи №904/4410/19. До клопотання представник Відповідача подав роздруківку з сайту "Судова влада України", з якого вбачається, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська розглядається справа за позовом ПП "Світлана-2000". Районним судом наведене вище судове засідання призначене ухвалою від 02.01.2020, тоді як засідання у справі №904/4410/19 на 15.01.2020 Господарським судом Дніпропетровської області призначено 24.12.2019. Крім того, до заяви представник Відповідача додав копію довіреності ПП "Світлана-2000" від 20.12.2018, у якій представниками зазначено чотири особи: Гелетій М.Т. , Зарудній І.В. , Калініна О.Б. , Косенко М.О . Тобто, Зарудній І.В. не єдиний представник ПП "Світлана-2000".

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що:

Відповідач не надав суду відзиву на позов чи документів на спростування вимог Позивача;

ст. 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами та передбачає, що зловживання процесуальними правами не допускається;

ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею;

відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

Відповідач мав достатньо часу аби скористатися своїм правом на захист та надати суду відзив, а також докази в його обґрунтування, однак лише через нехтування таким правом не використав його, суд вважає, що заява представника Відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані до матеріалів справи докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.18р. сторонами укладено Договір №СО-18-0000043 оперативної оренди обладнання (далі Договір), за п. 1.1. якого Орендодавець (Позивач) надає Орендарю (Відповідач) у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі "обладнання", асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору, обладнання надається в оренду для використання Орендарем на будівельному майданчику за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 29.

Асортимент і строки передачі обладнання Орендарю узгоджуються Сторонами додатково (п.2.2. Договору).

У Додатку №1 до Договору (Специфікація) Сторони погодили асортимент обладнання, що передається в оренду та вартість оренди за один календарний день одиниці обладнання.

Згідно з п.2.3. Договору, обладнання, що передається в оренду за цим Договором, є власністю Орендодавця і належить до його основних фондів.

Протягом всього часу дії оренди право власності на обладнання зберігається за Орендодавцем. Орендар не має права використовувати обладнання в якості застави, гарантій під банківські кредити або зобов`язання перед третіми особами, продавати та/або передавати в користування та/або суборенду третім особам, відчужувати будь-яким іншим способом, без письмової згоди Орендодавця передавати свої права і обов`язки за цим Договором третім особам.

Відповідно до п.2.6. Договору Орендар протягом строку дії Договору вправі повертати обладнання Орендодавцю за відсутністю необхідності, а також, за погодженням з Орендодавцем, одержувати нове (інше) обладнання в оренду, здійснювати заміну окремих елементів.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що Договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п.3.2. Договору датою початку строку оренди обладнання вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в оренду повноважними представниками Сторін.

Датою закінчення строку оренди обладнання вважається дата, яка передує даті підписання акту приймання-передачі обладнання із оренди повноважними представниками Сторін.

Відповідно до п.3.4.1 Договору Дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку на вимогу Орендодавця можливе:

- якщо Орендар використовує обладнання не за призначенням, із порушенням умов експлуатації, рекомендацій Орендодавця або із порушенням умов цього Договору;

- якщо Орендар навмисно або по необережності погіршує стан обладнання або не виконує покладене на нього зобов`язання по належному його зберіганню;

- якщо Орендар не здійснює компенсацію вартості приведеного до непридатності обладнання;

- якщо Орендар порушив умови п.2.3. цього Договору;

- якщо Орендар порушив умови п.4.2.2. цього Договору.

Згідно з п. 4.2.1. Договору орендна плата в грошовому вираженні щомісячно розраховується (із можливістю врахування індексації) Орендодавцем на підставі фактично наданого в оренду обладнання (згідно актів прийому-передачі обладнання) за фактичну (п.3.2.) кількість днів знаходження обладнання в оренді.

Орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця (п.4.2.2. Договору).

Пунктом 4.2.3. Договору визначено, що при наявності заборгованості по орендній платі, суми оплат, що надходять від Орендаря за цим Договором, зараховуються Орендодавцем як оплата орендної плати за більш ранній неоплачений період, незалежно від відомостей про призначення платежів, вказаних в платіжних документах Орендаря.

Орендодавець до десятого числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє Орендарю поштою (цінним листом із описом вкладення) оригінал підписаного та скріпленого печаткою Орендодавця акту наданих послуг в двох примірниках (п. 4.2.4. Договору).

Відповідно до п.4.2.5. Орендар зобов`язаний підписати і повернути Орендодавцю один підписаний та скріплений печаткою Орендаря оригінал акту наданих послуг до дванадцятого числа наступного місяця, за яким нарахована орендна плата.

У разі неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного та скріпленого печаткою Орендаря акту наданих послуг і відсутності письмової мотивованої відмови Орендаря від підписання цього акту (із доданням відповідного розрахунку на підставі підписаних Сторонами актів прийому передачі обладнання), такий акт і сума орендної плати в грошовому вираженні вважаються беззастережно визнаними Орендарем, а послуга є такою, що прийнята в повному обсязі (на вказану в акті прийому-передачі суму).

Згідно з п. 5.2.9. Договору Орендар зобов`язаний повернути (здати на склад Орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природного зносу не пізніше дня припинення Договору відповідно до п.3.3. цього Договору або розірвання Договору відповідно до п. 3.4. цього Договору.

Передача (повернення) обладнання оформлюється документально шляхом підписання та скріплення печатками Сторін акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору. Вартість наданого в оренду обладнання зазначається в актах прийому-передачі (п.6.2. Договору).

Відповідно до п.7.1. Договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У разі несвоєчасного повернення обладнання, Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати (по ставці, що діє в період порушення з урахуванням ПДВ) за час прострочення (п.7.2. Договору).

Згідно з п. 7.3. Договору Орендар сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк (п.3.3., 3.4., 5.2.9. цього Договору), пошкодження/порушення комплектності обладнання (при неможливості відновлення) протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту виставлення Орендодавцем претензії та/або рахунку на оплату.

Сума до відшкодування відповідає вартості обладнання, яке зазначене в акті прийому-передачі обладнання в оренду або визначається за додатковою домовленістю Сторін цього Договору.

Пунктом 7.4. Договору визначено, що підставою для відшкодування Орендарем вартості неповернутого обладнання є фактичні дані актів прийому-передачі обладнання в оренду і повернення з оренди.

У разі невчасного відшкодування Орендарем вартості неповернутого (втраченого) обладнання та/або відшкодування вартості пошкодженого обладнання, Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення, за який сплачується пеня, від суми відшкодування за кожний день прострочення (п.7.5. Договору).

Відповідно до п.7.9. Договору строк позовної давності щодо стягнення неустойки (пені) та щодо вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодження обладнання складає 3 (три) роки.

Період нарахування штрафних санкцій складає весь період прострочення зобов`язань.

Згідно з п.9.1. Договору виконання зобов`язань Орендарем за цим Договором забезпечується гарантійним платежем.

Гарантійний платіж вноситься Орендарем у грошовій сумі в розмірі 10 % від вартості обладнання, яке передається в оренду за цим Договором. Гарантійний платіж сплачується без врахування ПДВ (п.9.2. Договору).

Відповідно до п. 9.3. Договору гарантійний платіж перераховується Орендарем на банківський рахунок Орендодавця до передачі обладнання в оренду із зазначенням призначення платежу: "гарантійний платіж за договором №СО-18-0000043 від 09.01.2018р. ". Без внесення гарантійного платежу обладнання в оренду не надається.

Пунктом 9.4. Договору визначено, що гарантійним платежем забезпечуються:

- відшкодування вартості неповернутого, пошкодженого (при неможливості відновлення), некомплектного або втраченого обладнання;

- оплата штрафних санкцій, інфляційних та/або процентів за користування грошовими коштами.

Згідно з п.9.5. Договору у разі порушення Орендарем своїх зобов`язань за цим Договором, у Орендодавця виникає право зарахування частини суми гарантійного платежу в розмірі вартості порушеного Орендарем зобов`язання, в рахунок виконання зобов`язань (відповідно до п.9.4. цього Договору) Орендаря, яке здійснюється наступним чином:

Орендодавець в односторонньому порядку (без згоди Орендаря) зараховує частину суми гарантійного платежу в розмірі вартості порушеного Орендарем зобов`язання в рахунок погашення невиконаного (простроченого) зобов`язання за цим Договором (п.9.5.1. Договору).

У разі наявності декількох невиконаних зобов`язань Орендодавець самостійно і на власний розсуд визначає черговість зарахування суми гарантійного платежу в погашення відповідної заборгованості, визначеної в п.п. 9.4. цього Договору (п.9.5.2. Договору).

Зарахування суми гарантійного платежу Орендодавець здійснює після закінчення (припинення) Договору згідно п. 3.3., п. 3.4. Договору або в інший строк за згодою Сторін, про що (факт і порядок зарахування) Орендодавець повідомляє Орендаря письмово (п.9.5.3. Договору).

Відповідно до п. 12.8. Договору у разі наявності станом на 30 (тридцятий) календарний день після припинення (розірвання) цього договору іншої заборгованості Орендаря ніж зазначена в п.9.4. цього Договору, Орендодавець має право зарахувати гарантійний платіж в порядку передбаченому розділом 9 цього Договору в рахунок погашення невиконаних (прострочених) зобов`язань. Зарахування гарантійного платежу може бути здійснене в іншому порядку та строки за згодою Сторін Договору.

За Договором Позивач передав, а Відповідач прийняв обладнання у тимчасове користування загальною вартістю 11 027 973, 85 грн. (без ПДВ), про що підписані акти прийому-передачі: № 21648 від 11.01.18р. на суму 1 657 744,90 грн. (без ПДВ); №21889 від 24.01.18р. на суму 1 698 586,55 грн. (без ПДВ); №22473 від 19.02.18р. на суму 2 223 974,20 грн. (без ПДВ); №22537 від 21.02.18р. на суму 1 587 479,50 грн. (без ПДВ); №23103 від 23.03.18р. на суму 71 775,00 грн. (без ПДВ); №24689 від 25.05.18р. на суму 264 240,00 грн. (без ПДВ); №25122 від 13.06.18р. на суму 1 120 319,10 грн. (без ПДВ); №26611 від 03.08.18р. на суму 79 700,80 грн. (без ПДВ); №28476 від 09.10.18р. на суму 1 609 956,30 грн. (без ПДВ); №28697 від 17.10.18р. на суму 397 847,00 грн. (без ПДВ); №29734 від 22.11.18р. на суму 316 350,50 грн. (без ПДВ).

Сторонами підписано акти виконаних робіт щодо оренди обладнання: №30009128 від 31.01.18р. на суму 70 586,39 грн. (з ПДВ), за період 11.01.18р. - 31.01.18р.; №30009507 від 28.02.18р. на суму 148 338,36 грн. (з ПДВ), за період 01.02.18р. - 28.02.18р.; №30009690 від 31.03.18р. на суму 225 783,38 грн. (з ПДВ), за період 01.03.18р. - 31.03.18р.; №30010008 від 30.04.18р. на суму 221 335,92 грн. (з ПДВ), за період 01.04.18р. - 30.04.18р.; №30010203 від 31.05.18р. на суму 228 246,83 грн. (з ПДВ) за період 01.05.18р. - 31.05.18р.; №30010421 від 30.06.18р. на суму 242 780,51 грн. (з ПДВ) за період 01.06.18р. - 30.06.18р.; №30010639 від 31.07.18р. на суму 213 777,61 грн. (з ПДВ) за період 01.07.18р. - 31.07.18р.; №30010927 від 31.08.18р. на суму 178 003,54 грн. (з ПДВ) за період 01.08.18р. - 31.08.18р.; №30011300 від 30.09.18р. на суму 131 987,30 грн. (з ПДВ) за період 01.09.18р. - 30.09.18р.; №30011534 від 31.10.18р. на суму 148 231,03 грн. (з ПДВ) за період 01.10.18р. - 31.10.18р.; №30011856 від 30.11.18р. на суму 173 335,86 грн. (з ПДВ) за період 01.11.18р. - 30.11.18р.; №30012110 від 31.12.18р. на суму 177 804,52 грн. (з ПДВ) за період 01.12.18р. - 31.12.18р.; №30012409 від 31.01.19р. на суму 31 584, 64 грн. (з ПДВ) за період 01.01.19р. - 31.01.19р.; №30012994 від 31.03.19р. на суму 20 440.66 грн. (з ПДВ) за період 01.03.19р. - 31.03.19р.; №30013201 від 30.04.19р. га суму 19 781, 28 грн. (з ПДВ) за період 01.04.19р. - 30.04.19р.; №30013535 від 31.05.19р. на суму 20 440, 66 грн. (з ПДВ) за період 01.05.19р. - 31.05.19р.

У зв`язку із неповерненням підписаного та скріпленого печаткою Орендаря акту наданих послуг та відсутності письмової мотивованої відмови від підписання актів, Позивач вважає погодженими Відповідачем такі акти виконаних робіт щодо оренди обладнання: №30012741 від 28.02.18р. на суму 18 462, 53 грн. (з ПДВ) за період 01.02.19р. - 28.02.19р.; №30013724 від 30.06.19р. на суму 13 831,28 грн. (з ПДВ) за період 01.06.19р. - 30.06.19р.; № 30014014 від 31.07.19р. на суму 6 252,20 грн. (з ПДВ) за період 01.07.19р. - 31.07.19р.

Всього за Договором Позивач нарахував орендної плати - 2 291 004,50 грн.

Відповідач в рахунок орендної плати сплатив 1 755 960,29 грн., що підтверджується банківською випискою, доданою до матеріалів справи.

На підставі п. 9.2. Договору Відповідач вніс Позивачеві гарантійний платіж у розмірі 210 000,00 грн., які зараховано Позивачем як гарантійний платіж за Договором на підставі відповідного листа Відповідача від 16.01.18р. щодо зарахування даних коштів у якості гарантійного платежу.

05.09.19р. на засіданні робочої комісії Позивача з питань використання гарантійного платежу, оформленого Протоколом №17, вирішено використати гарантійний платіж Відповідача в рахунок погашення заборгованості з орендної плати у сумі 209 600,00 грн. та 400,00 грн. в рахунок відшкодування витрат за доставку обладнання. Про таке рішення щодо використання гарантійного платежу, Позивач направив Відповідачеві повідомлення від 05.09.19р.

Таким чином, за даними Позивача, на теперішній час за Відповідачем обліковується борг за Договором у розмірі 325 444, 21 грн., з урахуванням проведених Відповідачем оплат та гарантійного платежу.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направив Відповідачеві листи від 07.08.19р. та від 13.09.19р. з вимогами погашення боргу з оренди обладнання та повернення обладнання Позивачеві.

За даними Позивача, 14.11.19р. Відповідач повернув обладнання в повному обсязі, що підтверджується актом прийому-передачі №38796 від 15.11.19р. Однак наведений акт представником Відповідача не підписав, у зв`язку із чим Позивач направив його Відповідачеві для підписання. У судовому засіданні представник Позивача пояснив, що обладнання привіз і повернув водій, який не мав повноважень підписувати акт приймання-передачі.

Станом на 02.12.19р. Відповідач підписаний Акт прийому-передачі №38796 від 15.11.19р. Позивачеві не повернув, мотивованої відмови від його підписання не надав, у зв`язку з чим Позивач вважає такий Акт погодженим Відповідачем, про що зазначив у заяві про зменшення позовних вимог на суму відшкодування вартості неповернутого обладнання.

З посиланням на п.7.1. Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню в розмірі 61 275,20 грн., за період з 31.12.18р. по 23.09.19р., за кожним актом окремо.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував індекс інфляції - 3 261,87 грн. , 3 % річних - 5 269,30 грн., за період з 31.12.18р. по 23.09.19р., за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є виконання договору оренди, період виникнення (існування) зобов`язань, наявність боргу з орендної плати, обґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, належать до господарських зобов`язань, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст.285 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 105 998,81 грн. боргу з відшкодування вартості неповернутого обладнання за договором № СО-18-0000043 оперативної оренди обладнання від 09.01.18р. В іншій частині позовні вимоги залишилися без змін.

Перевіривши надані до матеріалів докази, суд погоджується з позицією Позивача.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами укладення спірного Договору, як і отримання Відповідачем в оренду обладнання за Договором №СО-18-0000043 від 09.01.18р. на підставі актів прийому-передачі, на загальну суму 11 027 973,85 грн. (без ПДВ).

Пунктом 4.2.2. Договору встановлено, що Орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.

Орендна плата нараховується Позивачем на підставі підписаних та скріплених печаткою Орендодавця (Позивача) актів наданих послуг, що направляються Позивачем Відповідачеві поштою (цінним листом із описом вкладення) до десятого числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (п.4.2.4. Договору). Відповідач в свою чергу повинен підписати та повернути такий акт Позивачеві до двадцятого числа місяця, наступного за оплачуваним, за яким нарахована орендна плата. У разі неповернення та за відсутності письмової мотивованої відмови Відповідача від підписання такого акту, послуги вважаються прийнятими Відповідачем.

Приймаючи рішення, суд бере до уваги, що відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, тобто, підписавши Договір, одержавши в тимчасове користування обладнання (майно), Відповідач прийняв умови Договору і мав їх виконувати.

Перевіривши докази, доводи і розрахунки основного боргу Позивача, беручи до уваги, що Відповідач не спростував доводи Позивача щодо строку прострочки виконання зобов`язання, а також сплати заборгованості, суд вважає розрахунки Позивача в частині стягнення суми основного боргу з орендної плати обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, у тому числі й щодо зарахування в рахунок оплати гарантійного платежу.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У п. 7.9. Договору, сторони погодили, що за порушення строків оплати за товар за цим договором, період нарахування штрафних санкцій складає весь період прострочення зобов`язань. Отже, подією, з якою сторони пов`язують закінчення нарахування штрафних санкцій є сплата боргу, тобто виконання Орендарем зобов`язань з оплати за оренду обладнання за Договором.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що нарахування пені та 3% річних проведено не правильно. Так, при розрахунку пені та 3% річних за актом №30011856 від 30.11.18р. за період з 31.12.18р. по 23.09.19р., у якому останнім днем оплати, відповідно до умов Договору є 30.12.18р. - не враховано, що 30.12.18р. - неділя (вихідний день).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Окрім цього, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" 31.12.18р. запропоновано перенести (зробити вихідним) на 29.12.18р. Також, Розпорядженням КМУ №7-р від 10.01.19р. "Про перенесення робочих днів у 2019 році" 01.01.19р. визначено вихідним днем.

Таким чином, останнім днем оплати за актом №30011856 від 30.11.18р. є перший робочий день, тобто 02.01.19р., а тому періодом прострочення за цим актом є 03.01.19р. - 23.09.19р.

Також Позивачем допущено помилку при розрахунку пені та 3% річних за актом №30012409 від 31.01.19р., у якому періодом нарахування визначено 03.03.19р. - 23.09.19р., де останнім днем оплати є 02.03.19р. - субота (вихідний день), тому дата оплати переноситься на перший робочий - 04.03.19р., а правильним періодом прострочення за даним актом є 05.03.19р. - 23.09.19р. Аналогічна помилка допущена і при проведенні нарахування пені та 3% річних за актами №30012741 від 28.02.19р., №30013535 від 31.05.19р., за якими правильними періодами нарахування є 02.04.19р. - 23.09.19р. та 02.07.19р. - 23.09.19р., відповідно.

Решту розрахунків Позивачем проведено правильно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 325 444, 21 грн. - боргу з орендної плати, 61 022,81 грн. - пені, 3 261,87 грн. - індексу інфляції, 5 103, 22 грн. - 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Проаналізувавши матеріали справи та надані Позивачем докази, суд вважає, що Відповідачем не вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, більш того, орендоване обладнання повернуто Позивачеві лише після звернення ним до суду з позовом до Відповідача, в той час, як листи Позивача від 07.08.19р. та від 13.09.19р. з вимогами щодо погашення заборгованості з оренди обладнання та щодо повернення обладнання Позивачеві залишені Відповідачем без відповідей і задоволення, і лише під час розгляду даної справи, Відповідач повернув орендоване обладнання.

Таким чином, суд вважає, що такі дії Відповідача свідчать, що даний спір виник з його вини, а тому, виходячи зі ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі сплаченому при зверненні з позовом покладаються на Відповідача з урахуванням перерахунків суду й задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60 () до Приватного підприємства "ФІРМА "ГРЕМКО", 49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 1Б, кв. 36 () про стягнення 501 249,39 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ФІРМА "ГРЕМКО", 49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 1Б, кв. 36 (код 21920905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60 (код 31032954) 325 444, 21 грн. - боргу з орендної плати, 61 022,81 грн. - пені, 3 261,87 грн. - індексу інфляції, 5 103, 22 грн. - 3 % річних, 7 512,46 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.01.2020

Суддя С.Г.Юзіков