ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. Справа №914/908/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елітний-Люкс" від 04.11.2019

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2019 (суддя Березяк Н.Є.) про повернення без розгляду заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2018 за нововиявленими обставинами

у справі № 914/908/18

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елітний-Люкс", м.Львів

до відповідача Львівської міської ради

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв плюс", м. Київ

про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 2182 від 29.06.2017 "Про затвердження ТзОВ "Резерв плюс" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Лемківській, 9",

представники сторін:

позивач - Каблак Ю-І.П.

відповідач - не з`явився,

третя особа - Рудик В.М .

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/908/18 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі - ОСББ) «Елітний-Люкс» до Львівської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Резерв плюс» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.08.2018 у даній справі в задоволенні позову було відмовлено. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2019 вказане рішення залишено без змін.

09.07.2019 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява ОСББ «Елітний-Люкс» від 04.07.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 вказану заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення йому ухвали для усунення виявлених недоліків, а саме, надання суду доказів сплати судового збору за подання заяви.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2019 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення місцевого господарського суду у даній справі було повернуто позивачу разом з доданими документами.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що позивач не виконав вимог ухвали суду від 29.07.2019 та не надав доказів сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, що є підставою для повернення заяви на підставі ч. 1 ст. 322 та ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою, через що просив її скасувати та направити справу №914/908/18 для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив наступне:

1) з 29 липня 2019 року по 06 вересня 2019 року керівник ОСББ "Елітний-Люкс" Бойко Г.Б. перебував у відрядженні у Тернопільській обл., що підтверджується наказом від 26.07.2019. Оскільки Бойко Г.Б. є єдиною уповноваженою особою ОСББ "Елітний-Люкс", яка має право одержувати поштові відправлення, тому у вищезазначений період часу він був фізично позбавлений можливості одержувати поштові відправлення, відповідно не міг і отримати конверт з ухвалою суду від 29 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху;

2) твердження суду про те, що неотримання заявником ухвали суду від 29.07.2019 та повернення її з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) заявника є лише припущенням суду;

3) стосовно покликання суду на те, що заявник не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду в Єдиному реєстрі судових рішень, то ч. 6 ст. 242 ГПК України містить вичерпний перелік обставин, за яких судове рішення вважається врученим і такий перелік не містить такої обставини, як ознайомлення з рішенням суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін. При цьому, він зазначив, що обставини, на які позивач посилається як на нововиявлені по своїй суті є доказами, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, що відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Третя особа не виконала вимог ухвали суду від 09.12.2019 та не подала письмових пояснень на апеляційну скаргу. В той же час, в судовому засіданні 23.01.2020 представник третьої особи усно заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, покликаючись на їх безпідставність.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судових засідань у даній справі за адресою, відомості про яку містяться в матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зважаючи наведене, а також на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представників відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ГПК України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції; ч.3 цієї статті встановлено обов`язок особи додати заяви документ про сплату судового збору.

Як було зазначено вище, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору при поданні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, Господарський суд Львівської області своєю ухвалою від 29.07.2019 залишив без руху заяву позивача та встановив йому для усунення недоліків та надання доказів сплати судового збору строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали (а.с. 60-62).

Ухвала суду від 29.07.2019 була направлена заявнику (позивачу) 30.07.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, відомості про яку містяться як у самій заяві позивача, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79019, вул. Лемківська, 9-А.

Конверт з ухвалою суду від 29.07.2019, направлений на адресу заявника (позивача), 03.09.2019 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про причину повернення (досилання) «за закінченням терміну зберігання» (а.с 65).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (в редакції станом на серпень 2019 року), рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику.

З пунктів 99 та 116 вказаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання поштового відправлення, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому, визначальною у спірній ситуації є та обставина, що позивач був ініціатором початку судового провадження та, у зв`язку з цим, мав обов`язок добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, як це передбачено ст.43 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державною. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Крім того, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону (рішення Суду у справах «Пономарьов проти України», «В`ячеслав Корчагін проти Росії»).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносн суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норм права у даній справі колегія суддів враховує висновки щодо застосування статтей 174, 258, 260 ГПК України, викладені в постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 25.06.2018 у справі №904/9904/17 та від 26.11.2019 у справі №910/568/19.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення ОСББ «Елітний Люкс» про існування недоліків його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та про надані строки для їх усунення.

З огляду на вищенаведене в сукупності, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що керівник ОСББ «Елітний-Люкс» більше місяця перебував у відрядженні у іншій області (наказ №01/21-07-19 від 26.07.2019, а.с. 75), через що не мав фізичної можливості отримувати судові повідомлення. Звернувшись із заявою до суду позивач усвідомлював, що суд обмежений процесуальними строками для вирішення відповідної заяви позивача, а також зобов`язаний був розуміти наслідки своїх дій, що полягали у неотриманні ним судових повідомлень.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що з аналогічних підстав була повернута на адресу Господарського суду Львівської області й інша ухвала від 10.07.2019, якою було відкладено вирішення питання про прийняття заяви позивача до повернення матеріалів справи №914/908/18 з суду вищої інстанції (а.с. 8). Вказана обставина свідчить про систематичне неотримання позивачем поштових відправлень від суду.

Покликання суду першої інстанції на ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" та на оприлюднення ухвали Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судова колегія вважає виправданим.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач (заявник) не виконав вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у справі №914/908/18, не надав до суду доказів сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно ч 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно ч 6 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч 7 ст. 174 ГПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Таким чином, оскільки заявник не усунув недоліків, вказаних в ухвалі суду від 29.07.2019, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2018 за нововиявленими обставинами у справі №914/908/18 (ухвала суду від 30.09.2019).

У спірній ситуації колегія суддів враховує те, що період, протягом якого заява позивача була залишена без руху, становив понад 2 місяці. На думку суду, цього часу було більш ніж достатньо для вжиття позивачем заходів, аби дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.09.2019 у справі №914/908/18 про повернення без розгляду заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2018 за нововиявленими обставинами - залишити без змін, а апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елітний-Люкс" - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст складено 28.01.2020.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік