ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1445/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного підприємства "Агросервіс-2019" до приватного підприємства "Ковалівська Аграрно-Будівельна Компанія" про стягнення 12767 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач приватне підприємство "Агросервіс-2019" звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства "Ковалівська Аграрно-Будівельна Компанія" (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки № 7 від 30.07.2019 року, 12767 грн. основного боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку розрахунків за поставлений йому товар згідно договору поставки № 7 від 30.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/1445/19, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.01.2020 року.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін не заперечував.

В засідання суду сторони явку своїх представників не забезпечили, не повідомивши причини, хоч про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

30.07.2019 року між позивачем - приватним підприємством "Агросервіс-2019", як продавцем, і відповідачем - приватним підприємством "Ковалівська Аграрно-Будівельна Компанія", як покупцем, укладено договір поставки № 7 (далі Договір, а.с. 9-10), за умовами п. 1.1. якого в порядку

та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити паливо котельне рідинне, надалі товар.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. кількість та сума зазначається в рахунках та видаткових накладних, а також товарно-транспортних накладних;

п. 2.1. за узгодженням сторін розрахунок за даним договором здійснюється по факту поставки, але не пізніше 5 днів з моменту поставки;

п. 2.2. оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку;

п. 2.3. датою здійснення оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника;

п. 2.4. ціна товару є договірною й вказується з урахуванням ПДВ;

п.3.1.приймання товару проводиться згідно товаросупроводжувальних документів, автотранспортом продавця;

п. 3.2. покупець зобов`язаний прийняти товар протягом одного календарного дня;

п. 3.3. прийнявши товар, покупець підтверджує отримання ним рахунку на оплату;

п. 3.4. датою передачі вважається дата відпуску товару, зазначена в накладній;

п. 7.1 даний договір набуває чинності в день підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року;

п. 7.3. всі зміни й доповнення до даного договору дійсні лише у випадку, якщо вони зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із видаткової накладної № РН-0000021 від 31.07.2019 року на суму 67767,00 грн., товарно-транспортної накладної № від 31.07.2019 року, податкової накладної позивача від 31.07.2019 року № 21, зданої до Державної фіскальної служби України, вбачається, що на виконання умов договору поставки № 7 від 30.07.2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв в повному обсязі та без зауважень товар на суму 67767 грн., що підтверджується підписом та печаткою відповідача на зазначених товаросупроводжувальних документах (а.с. 11-15).

Із платіжних доручень № 93 від 31.07.2019 року на суму 20000,00 грн., № 94 від 01.08.2019 року на суму 10000,00 грн., № 123 від 11.10.2019 року на суму 5000,00 грн., № 135 від 04.11.2019 року на суму 20000,00 грн., картки рахунку: 361 позивача, контрагенти: відповідач за 01.06.19 - 31.12.2019 (а.с. 16-20) вбачається, що відповідач отриманий від позивача товар оплатив частково на суму 55000 грн., борг становить 12767 грн.

Вимога позивача до відповідача про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки № 7 від 30.07.2019 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень товар відповідно до договору поставки № 7 від 30.07.2019 року на суму 67767 грн., відповідачем ця заборгованість частково сплачена на суму 55000 грн.

Позивачем дана обставина належними та допустимими доказами підтверджена, відповідачем не спростована.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов`язання щодо порядку та строків розрахунків за поставлений товар, тому позовна вимога про стягнення 12767 грн. основного боргу судом визнається обґрунтованою, доведеною і задовольняється повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Ковалівська Аграрно-Будівельна Компанія", , місцезнаходження: 19811, Черкаська обл., Драбівський район, с. Ковалівка, вул. Кірова, буд. 50 на користь приватного підприємства "Агросервіс-2019", , місцезнаходження: 18030, м. Черкаси, вул. Зелінського, 12/1 - 12767 грн. основного боргу, 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.01.2010 року.

Суддя В.М. Грачов