ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Справа№ 925/1037/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Горбенко К.О. (договір №16/08-19 від 16.08.19);

від відповідача: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське»

на додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон»

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське»

про стягнення 222 214,75 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювалон" звернулося з позовом до господарського суду Черкаської області про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ліщинівське" 222 214 грн. 75 коп., з яких: 111 847 грн. 04 коп. основного боргу, 40 037 грн. 10 коп. пені, 34 243 грн. 60 коп. штрафу, 22 501 грн. 78 коп. 20% річних та 13 585 грн. 23 коп. інфляційних втрат, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов за договором поставки №ЮВ/14/04/2018 від 02.04.2018 та додатків до нього в частині оплати поставленого товару. Крім того, позивач також просив господарський суд вирішити питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору у сумі 3 333 грн. 22 коп. та витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 20 000 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.10.2019 року у справі №925/1037/19 позов задоволено повністю: стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон» 111 847,04 грн. заборгованості, 40 037,10 грн. пені, 34 243,60 грн. штрафу, 22 501,78 грн. двадцять відсотків річних, 13 585,23 грн. інфляційних втрат, 3 333,22 грн. судового збору та 7 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон» 7 661,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Мотивуючи додаткове рішенні від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 господарський суд Черкаської області зазначив, що докази про понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7 661,00 грн. подані у п`ятиденний термін після прийняття судового рішення та направлені відповідачу, який не заперечив проти співмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу. На підставі того, що заява позивача подана з дотримання вимог законодавства, витрати підтверджені належними доказами, судом першої інстанції було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 7 661 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» звернувся з апеляційною скаргою, в яких просить додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на ненадання позивачем належних та допустимих доказів понесення відповідних витрат. Окремо наголошує, що ненадання відповідачу можливості заперечити проти наданих позивачем нових доказів понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 7 661,00 грн. та їх розгляду в судовому засіданні без виклику відповідача, призвело до прийняття неправомірного додаткового рішення.

Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №925/1037/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), суддів Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» на додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 та призначено до розгляду на 21.01.2020 року.

05.12.2019 року до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому позивач, зважаючи на повноту встановлених обставин та обґрунтованість позовних вимог належними доказами, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення - без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

20.01.2020 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів щодо розмірі судових витрат, які ТОВ «Ювалон» сплатило у зв`язку з розглядом апеляційної скарги СТОВ «Ліщинське» по справі №925/1037/19.

В судовому засіданні 21.01.2020 року представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомленні належним чином (а.с.145-148).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга на додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28 жовтня 2019 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вже зазначалось рішенням господарського суду Черкаської області від 08.10.2019 року позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон» 111 847,04 грн. заборгованості, 40 037,10 грн. пені, 34 243,60 грн. штрафу, 22 501,78 грн. двадцять відсотків річних, 13 585,23 грн. інфляційних втрат, 3 333,22 грн. судового збору та 7 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В подальшому, 11.10.2019 року позивач через відповідне відділення поштового зв`язку звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 7 661,00 грн.

28.10.2019 року господарським судом Черкаської області було винесено додаткове рішення у справі №925/1037/19, за яким було стягнуто 7 661,00 грн. витрати на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

У відповідно до вимог статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що послуги з надання правничої допомоги надані товариству з обмеженою відповідальністю «Ювалон» - адвокатським об`єднанням "Старокиївське" за договором про надання правової допомоги від 16.08.2019 №16/08-19 та додатку до нього (а.с.167). У позовній заяві, відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, адвокат позивача Горбенко К.О. вказував, що орієнтовна сума гонорару на правничу допомогу становитиме 20 000,00 грн., зазначивши, що її розмір залежатиме від обсягу наданої допомоги, що буде визначена в акті наданих послуг, заява про надання відповідних доказів на підтвердження розміру вказаних витрат була зроблена адвокатом під час розгляду справи по суті.

Так, в додатковому рішенні від 28.10.2019 року судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2019 року від адвоката позивача Горбенка К.О. до суду надійшла заява від 11.10.2019 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7661,00 грн. (а.с. 99, 100), яка мотивована тим, що ним надавалися адвокатські послуги позивачу згідно з договором №16/08-19 від 16.08.2019 року, остаточний розрахунок та акт виконаних робіт за участь у судовому засіданні проведений позивачем з адвокатом після оголошення судом рішення у справі, тому просить стягнути з відповідача ці витрати. Про цьому, послуги з надання правничої допомоги підтверджені договором про надання правової допомоги №16/08-19 від 16.08.2019, актом виконаних робіт від 09.10.2019 та копією платіжного доручення №1221 від 11.10.2019 на суму 7 661,00 грн.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що оскільки справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження і судові дебати не проводились, зважаючи на клопотання представника позивача про надання доказів понесених витрат на правову допомогу в розмірі 7 661,00 грн. у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення по справі, та відповідно подання цих доказів у п`ятиденний термін після прийняття судового рішення, за умови їх направлення відповідачу, та неоспоренні їх останнім, у зв`язку із задоволенням позову повністю з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення також 7 661 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.11.2019 року у справі №910/906/18 зробив правовий висновок, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з висновку, наведеного у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.06.2019 у справі №904/64/18, виходячи зі змісту положень частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі №911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції скаржником не було заявлено клопотання про зменшення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, як і не було надано жодного контр-розрахунку цих сум, при тому, що він не був позбавлений можливості заперечити проти наданих Позивачем доказів, які попередньо були надіслані позивачем апелянту, про що свідчать матеріали справи (а.с. 97, 98).

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про достатність підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 7 661,00 грн. за додатковим рішенням господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року.

Відносно доводів апелянта про те, що ухвалення додаткового рішення відбулося через двадцять днів, а не протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, як це передбачено ч. 1 ст. 221 ГПК України, колегія суддів зазначає, що наведене не спростовує висновків суду щодо обґрунтованості відповідними доказами заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правничу допомогу та не може свідчити про неправильне вирішення справи, а отже й бути підставою для його скасування з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, фактично, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що є виключною компетенцією суду, та незгоди з ухваленими судовими рішеннями, що не є підставою для їх зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав, відтак апеляційний суд погоджується з додатковим рішенням господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року, й підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Окрім того, позивачем до суду апеляційної скарги було подано клопотання, в якому останній просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом в суді апеляційної інстанції на додаткове рішення, у розмірі 6 000,00 грн.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Як зазначалось вище, за приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Таким чином, сторона повинна документально довести, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання- передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/1216/16 від 27.06.2018 року)

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 р., передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як зазначалось вище, 16.08.2019 року між адвокатським об`єднанням «Старокиївське» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ювалон» було укладено договір про надання правової допомоги №16/08-19, за змістом якого замовник доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати надані правничу допомогу в питанні стягнення на користь ТОВ «Ювалон» заборгованість по договору поставки №ЮВ/14/04/2018 від 02.04.2018 року, укладеному з СТОВ «Ліщинівське» в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору гонорар адвоката за надання послуг, передбачені договором, за домовленістю сторін складає 3000 грн. за годину без ПДВ (адвокат/юрист), 1000 грн. (помічник адвоката/молодший юрист).

На підтвердження здійснення ним витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано платіжне доручення №1268 від 16.01.2020 р. на суму 15000 грн. 00 коп. (а.с. 175 ) Також міститься ордер серії КС №648403 (а.с. 60). Окрім того, додано до матеріалів справи звіт про виконану адвокатом роботу за договором про надання правничої допомоги від 16.08.2019 року №16/08-19 за період з 28.11.2019 по 28.12.2019 (а.с. 172), Акт надання правничої допомоги (а.с.173). При цьому, відповідно до вищевказаного акту вартість підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 становить 3000,00 грн. В частині вимог щодо стягнення 3000 грн. за ознайомленні в Північному апеляційному господарському суду з матеріалами справи №925/1037/19, колегія суддів зазначає, що зазначений розмір вартості послуг (3000 грн. за ознайомлення) вже було задоволено під час розгляду апеляційної скарги на рішення від 08.10.2019.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката по захисту інтересів ТОВ «Ювалон» по розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28 жовтня 2019 року у справі №925/1037/19 підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн. 00 коп., враховуючи співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон» () судові витрати з оплати послуг адвоката в апеляційній інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Оскільки, у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» на додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2019 року у справі №925/1037/19 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ліщинівське» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювалон» () судові витрати з оплати послуг адвоката в апеляційній інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Черкаської області.

Матеріали справи №925/1037/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.01.2020 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко