ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Справа № 915/2218/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін,

справу № 915/2218/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Завод технічних масел Аріан,

вул. Поліграфічна, 12, м. Фастів, Київська область 08500;

поштова адреса: вул. В. Кучера, 3, м. Київ, 03148;

до державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект,

просп. Богоявленський, 42-а, м. Миколаїв, 54018;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 32086 грн. 06 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю Завод технічних масел Аріан (далі ТОВ ЗТМ Аріан) пред?явлено позов про стягнення з державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (далі ДП НВКГ Зоря-Машпроект) грошових коштів у загальній сумі 32086 грн. 06 коп., із яких: 28684 грн. 80 коп. основний борг; 2180 грн. інфляційні втрати; 1221 грн. 26 коп. 3 % річних, з посиланням на неналежне виконання ДП НВКГ Зоря-Машпроект грошових зобов?язань за укладеним між ними договором поставки від 18.04.2018 № 3289, а саме, зобов?язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку позивачем здійснені нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 02.12.2019 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві від 17.12.2019 № 17/1-100022 позов не визнав повністю та просив суд врахувати скрутне фінансове становище ДП НВКГ Зоря-Машпроект і відсутність завданих позивачу збитків та зменшити розмір підлягаючих до стягнення з відповідача штрафних санкцій у порядку ст. 233 ГПК України.

Позивач у відповіді від 30.12.2018 на відзив зазначив, що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню, так як нарахування у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафними санкціями.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір поставки від 18.04.2018 № 3289 (далі договір), у відповідності до умов якого ТОВ ЗТМ Аріан (постачальник) зобов?язалося в порядку та на умовах, передбачених договором, поставити ДП НВКГ Зоря-Машпроект (покупцю) мастильні матеріали (далі товар), зазначений у специфікації № 1 (специфікаціях), що є додатком № 1 (додатками) до договору, а покупець зобов?язався прийняти та оплатити поставлений товар в порядку та строки, передбачені договором (п. 1.1 договору).

Загальна кількість товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам, визначається специфікацією № 1 та іншими специфікаціями, які у подальшому, при виробничій необхідності та за домовленістю сторін, можуть бути оформлені та підписані сторонами (п. 1.2 договору).

Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом постачальника; постачальник зобов?язується поставити товар на умовах поставки DDP склад покупця, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів INCOTERMS у редакції 2010 року, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 42а (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Товар поставляється у наступні строки: 10 календарних днів з моменту підписання специфікації обома сторонами (п. 3.8 договору).

Згідно з п. 3.9 договору, поставки здійснюються на підставі та у відповідності до підписаної сторонами специфікації (специфікаціях).

У відповідності до п. 3.11 договору, при передачі товару покупцю, постачальник зобов?язаний надати оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспорту накладну; сертифікат та паспорт якості на товар у завірених копіях. У разі ненадання/надання в неповному обсязі покупцю зазначених супровідних документів або надання неналежно оформлених супровідних документів, товар вважається непоставленим або неналежно поставленим.

Згідно з п. 4.1 договору, поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у специфікації (специфікаціях) і включають всі податки, збори й інші платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов?язані з поставкою товару.

Сторонами погоджено, що сума договору на момент підписання специфікації № 1 становить 28684 грн. 80 коп. з ПДВ; у подальшому сума договору може бути збільшена шляхом підписання відповідних додаткових специфікації, але не може перевищувати 50000 грн. з ПДВ (п. 4.4 договору).

Оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, наступним чином: оплата у розмірі 100 % від суми рахунку за фактично поставлену всю партію товару згідно специфікації ? протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця; факт поставки товару підтверджується підписанням зі сторони покупця видаткової накладної; датою оплати товару вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця (п.п. 5.1-5.3 договору).

Приймання товару здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 (п. 6.1 договору).

Приймання товару по якості та комплектності здійснюється на складі покупця у строк не пізніше 3-х календарних днів, від дати надходження товару на склад покупця, за винятком випадків, коли приймання товару по якості та комплектності здійснюється за участі представника постачальника, який прибуває в обумовлені сторонами строки (п. 6.4 договору).

Покупець зобов?язаний не пізніше одного робочого дня з моменту отримання від постачальника видаткової накладної, підписати останню та передати один оригінальний примірник постачальнику або направити факсом з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом або кур?єрською службою доставки (п. 6.5 договору).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2019; закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов?язань за договором (п. 10.1 договору).

У специфікації від 18.04.2018 № 1 до договору сторони погодили поставку товару: олива НГ-203А у кількості 400 кг на суму 28684 грн. 80 коп. з ПДВ.

На виконання умов договору ТОВ ЗТМ Аріан поставлено ДП НВКГ Зоря-Машпроект товар на суму 28684 грн. 80 коп. з ПДВ згідно видаткової накладної від 10.05.2018 № А-00000281, підписаної представником відповідача, товарно-транспортної накладної від 10.05.2018 № 54 та експрес-накладної кур??єрської служби Нова Пошта від 10.05.2018 № 1, згідно якої товар отримано відповідачем 14.05.2018.

За твердженнями позивача, указаний товар ДП НВКГ Зоря-Машпроект не оплачено, внаслідок чого на даний час за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 28684 грн. 80 коп., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 25.09.2019, підписаним представниками сторін та скріпленим печатками сторін.

Викладені обставини є підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов?язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов??язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 ГК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов?язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Ураховуючи викладене, та що умовами укладеного між сторонами договору поставки встановлено строк оплати поставленого товару (100 % оплата протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару), суд визнає, що позивачем доведено прострочення ДП НВКГ Зоря-Машпроект виконання договірних зобов?язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворився основний борг у сумі 28684 грн. 80 коп., а тому вимога про стягнення з відповідача цієї суми є обґрунтованою.

Щодо вимог ТОВ ЗТМ Аріан про стягнення з ДП НВКГ Зоря-Машпроект нарахувань передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до такого.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Подані позивачем розрахунки 3% річних за період прострочення 29.05.2018-28.10.2019 (518 днів) у сумі 1221 грн. 26 коп. та інфляційних втрат за період червень 2018 року вересень 2019 року у сумі 2180 грн. суд визнає вірними, а зазначені суми підлягаючими до стягнення з ДП НВКГ Зоря-Машпроект.

Щодо викладеного у відзиві клопотання ДП НВКГ Зоря-Машпроект про зменшення розміру штрафних санкцій, суд вважає необхідним зазначити наступне.

У відповідності до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов?язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов?язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов?язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов?язання.

Формулювання ст. 625 ЦК України, згідно якого нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних також не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України і ст. 230 ГК України.

Таким чином, суд визнає, що позов ТОВ ЗТМ Аріан не містить вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, про зменшення яких останній просить суд, а тому відповідне клопотання судом відхиляється.

Ураховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягають основний борг у сумі 28684 грн. 80 коп., 3% річних у сумі 1221 грн. 26 коп. та інфляційні втрати у сумі 2180 грн., а загалом грошові кошти в сумі 32086 грн. 06 коп.

Отже, позовні вимоги ТОВ ЗТМ Аріан підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати ТОВ ЗТМ Аріан на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжного доручення від 28.10.2019 № 531 у сумі 1921 грн., яка, у відповідності до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, є мінімальною сумою судового збору, належить у цій сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236- 238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Завод технічних масел Аріан задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, просп. Богоявленський, 42-а, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 31821381, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Завод технічних масел Аріан, вул. Поліграфічна, 12, м. Фастів, Київська область, 08500, ідентифікаційний код 20574128, грошові кошти у загальній сумі 32086 (тридцять дві тисячі вісімдесят шість) грн. 06 коп., із яких: 28684 (двадцять вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп. основний борг; 1221 (одна тисяча двісті двадцять одна) грн. 26 коп. 3 % річних; 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн. інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1921 (одна тисяча дев?ятсот двадцять одна) грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко