ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. Справа № 910/11104/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 (повне рішення складено 22.10.2019) (суддя Баранов Д.О.)

у справі № 910/11104/19 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного підприємства "Окко-Бізнес Контракт"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 18 460,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне підприємство "Окко-Бізнес Контракт" (далі - ПП "Окко-Бізнес Контракт", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 18 460,88 грн. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог ПП "Окко-Бізнес Контракт" послалося на прострочення відповідачем термінів доставки вантажу за договором № 09243/ЛЗ-2018 про надання послуг від 13.02.2018, згідно із залізничними накладними № 34989996 від 23.01.2019, № 34459495 від 29.11.2018, № 34480160 від 30.11.2018, № 32326324 від 22.02.2019, № 32320749 від 22.02.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у даній справі (суддя Баранов Д.О.) позовні вимоги ПП "Окко-Бізнес Контракт" задоволено. Стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ПП "Окко-Бізнес Контракт" штраф у розмірі 18 460,88 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт прострочення терміну доставки вантажу зі сторони відповідача на суму 18 460,88 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "Укрзалізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 у частині стягнення з АТ "Українська Залізниця" на користь ПП "Окко-Бізнес Контракт" штрафу у розмірі 18 460 грн. і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити повністю; судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано ч. 1 ст. 116 Статуту залізниць України та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) за залізничними накладними № 34989996, № 34459495, № 34480160, № 32326324, № 32320749, що призвело до задоволення позову. У зв`язку з цим відповідач вважає, що при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у даній справі судом неповно з`ясовано обставини справи, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Крім того, на думку відповідача, судом було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 116 Статуту залізниць України та п. 2.1 Додатку № 3 Правил оформлення перевізних документів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019 матеріали справи разом з апеляційною скаргою передані на розгляд колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 задоволено клопотання АТ "Українська Залізниця" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 та поновлено АТ "Українська Залізниця" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - не пізніше 18.12.2019.

Позиції учасників справи.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відзив на апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду не подав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) та ПП "Окко-Бізнес Контракт" (Замовник) було укладено договір № 09243/Л3-2018 про надання послуг від 13.02.2018 (далі - Договір).

Предметом цього Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно з п. 3.2 Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону Перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору;

- плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Сторони Договору несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України (п. 5.1 Договору).

Пунктом 12.1 Договору встановлено, що Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із Сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої Сторони про припинення його дії, то цей Договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

На виконання умов Договору протягом листопада 2018 року - лютого 2019 року на адресу позивача був доставлений вантаж згідно із залізничними накладними № 34989996 від 23.01.2019 (бензин моторний), № 34459495 від 29.11.2018 (дизельне паливо), № 34480160 від 30.11.2018 (дизельне паливо), № 32326324 від 22.02.2019 (дизельне паливо), № 32320749 від 22.02.2019 (дизельне паливо).

За твердженням позивача, під час здійснення вказаного перевезення вантажу залізницею було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вищевказаних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено претензії про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України на загальну суму 69 492,57 грн., а саме:

- претензію № 293 від 06.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34989996 від 23.01.2019 на вісім діб на загальну суму 22 380,56 грн.;

- претензію № 981 від 27.12.2018 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34459495 від 29.11.2018 на дві доби на загальну суму 11 412,57 грн.;

- претензію № 982 від 27.12.2018 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34480160 від 30.11.2018 на дві доби на загальну суму 11 503,79 грн.;

- претензію № 275 від 05.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 32326324 від 22.02.2019 на дві доби на загальну суму 11 357,83 грн.;

- претензію № 297 від 11.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 32320749 від 22.02.2019 на дві доби на загальну суму 12 837,82 грн.

Відповідачем було частково визнано претензії позивача на загальну суму 51 031,69 грн., а саме:

- претензію № 293 від 06.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34989996 від 23.01.2019 визнано на суму 20 285,34 грн., згідно з відповіддю на претензію від 19.04.2019 № Н31-02/218;

- претензію № 981 від 27.12.2018 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34459495 від 29.11.2018 визнано на суму 7 327,96 грн., згідно з відповіддю на претензію № /0119/-981;

- претензію № 982 від 27.12.2018 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 34480160 від 30.11.2018 визнано на суму 7 419,18 грн., згідно з відповіддю на претензію № /0119/-982;

- претензію № 275 від 05.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 32326324 від 22.02.2019 визнано на суму 7 622,53 грн., згідно з відповіддю на претензію № /0319/-275;

- претензію № 297 від 11.03.2019 щодо прострочення доставки вантажу залізницею за накладною № 32320749 від 22.02.2019 визнано на суму 8 376,68 грн., згідно з відповіддю на претензію № /0319/-297.

Відповідачем вказані претензії задоволено частково, в частині відмови обґрунтовано тим, що розрахунок штрафу здійснюється відповідно до графи 31 накладної, а позивач розраховував суму штрафу з графи 34 накладної.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною першою статті 313 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Статтею 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пп. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями) (далі - Правила), у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1 Правил).

Пунктом 2.4 Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з п. 2.9 Правил про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10 Правил).

Суд зазначає, що враховуючи приписи статті 193 ГК України, статей 525, 526, 529, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна сторона договору повинна виконувати свої зобов`язання за відповідним договором належним чином та у передбачені таким договором строки. У разі невиконання чи неналежного виконання стороною своїх обов`язків, передбачених відповідним договором, така сторона договору може нести певну відповідальність, зокрема, сплата пені, штрафу тощо.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 2, 3 статті 313 ГК України передбачено, що перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на прострочення відповідачем строків доставки вантажу, у зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 18 460,88 грн.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Водночас, заперечуючи проти здійсненого позивачем розрахунку, відповідач вказав, що відсотки штрафу повинні відраховувати від провізної плати, яка зазначається в п. 31 залізничної накладної або у відомості вагонів, однак позивачем у розрахунку заявлені суми штрафу, які розраховані не тільки від провізної плати, а ще від додаткових зборів, тобто з суми, яка міститься у графі 34 накладних.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів тільки відповідачем заповнюються наступні графи накладної: 25, 30-49, 51, 52, 54, 56, 57, 61, 63, 64.

Отже, оскільки сторони у п. 3.2 Договору погодили складові розміру плати за перевезення, з огляду на положення статті 116 Статуту залізниць України, наявні підстави вважати, що розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися виходячи із розміру плати, визначеної в графі 34 спірних накладних, оскільки сторонами погоджено вказаним пунктом договору розмір плати за перевезення вантажу та позивачем сплачується відповідачу вартість перевезення, визначена сторонами в Договорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у справі № 910/11104/19.

4. Матеріали справи № 910/11104/19 повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко