ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Справа № 903/330/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача: Хохлова В.О., адвоката за довіреністю від 15.04.2019 року, директора Федчука М.П., відповідача: Олейника І.Ю., адвоката, ордер серія АС №1002625 від 10.12.2019 року,

третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 03.10.19р. суддею Войціховським В.А. об 10:27 год. у м.Луцьку, повний текст складено 04.10.19р. у справі № 903/330/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля", с. Боратин Луцького району

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА", с. Боратин Луцького району

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд", с. Боратин Луцького району

про стягнення 300 000,00 грн

В судовому засіданні 10.12.19 року було оголошено перерву до 20.01.2020 року об. 11:30 год.

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" звернулось до господарського суду з позовом від 03.05.2019р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" 300 000,00 грн. суми попередньої оплати, сплаченої позивачем відповідачу згідно платіжних доручень №753 від 19.04.2018р. на суму 150 000,00 грн., №756 від 20.04.2018р. на суму 50 000,00 грн., №763 від 23.04.2018р. на суму 100 000,00 грн. в рахунок оплати майбутньої поставки товарно-матеріальних цінностей (сульфат амонію) на підставі виставленого рахунку №1 від 18.04.2018р.

В правове обґрунтування позовних вимог позивач посилався на положення ст.ст. 205, 206, 525, 526, 610, 611, 612, 629, 638, 642, 655, 693 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України. Вказує, що відповідачем не виконано зобов`язання по поставці мінеральних добрив, які були оплачені позивачем на умовах попередньої оплати на суму 300 000,00грн., що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі.

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.10.2019 року у справі №903/330/19 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" про стягнення 300 000,00 грн. відмовлено.

В обґрунтування рішення суд, з посиланням на ст.ст. 11, 202, 205, 207, 509, 626, 638, 640, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 175, 181 ГК України, рахунок №1 на суму 300 000,00 грн. та платіжні доручення №№753, 756, 763 на загальну суму 300 000,00 грн. вказує, що сторонами було укладено у спрощений спосіб договір поставки.

Крім того, з посиланням на ст.ст. 525, 526, 530, 599, 612, 629, 655, 712 ЦК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, Закон України "Про автомобільний транспорт" та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568, постанову Верховного Суду від 05.07.2018р. у справі №921/49/17-г/3, ст.ст. 74, 76, 77, 91 ГПК України, товарно-транспортні накладні від 04.05.2018р. та від 19.05.2018р., подорожні листи від 04.05.2018р. та від 19.05.2018р. суд прийшов до висновку, що надані суду відповідачем товарно-транспортні накладні № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р., які засвідчують відпуск, рух та отримання мінеральних добрив, а також подорожні листи № 008683 від 04.05.2018р., № 0087722 від 19.05.2018р. є належними доказами в підтвердження здійснення ТОВ "Борбаза" відпуску, а ТОВ "Мрія Старосілля"-прийняття мінеральних добрив в загальній кількості 39 тон на загальну суму 300 000,00грн..

Разом з тим, суд з посиланням на п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , договір №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом від 05.01.2017р. з додатками №№1, 2, ст.ст. 306, 307 ГК України, ст. 909 ЦК України, докази наявні в матеріалах справи прийшов до висновку про відмову у позові.

Не погодившись із прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 03.10.2019 року у справі №903/330/19 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі. Стягнути судовий збір в сумі 4500 грн. за подачу позову та 6750 грн. за подачу апеляційної скарги.

Звертає увагу суду, що товарно-транспортна накладна підтверджує лише факт надання /отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції та законодавець чітко розмежовує первинні документи та товарно- транспортні накладні. На підтвердження своєї позиції посилається на п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, ст.ст. 1, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2.1., 2.2, 2.5 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568, постанови Верховного Суду від 19.07.2018 року у справі №820/3119/17, від 06.02.2018р. у справі №821/589/17, від 11.09.2018р. у справі №820/477/18, від 11.09.2018р. у справі №815/6105/17, від 11.09.2018р. у справі №821/995/17, від 11.09.2018р. у справі №823/2247/17, від 12.06.2018р. у справі №815/3310/17, від 05.02.2019р. у справі №813/123/16, постанови Вищого адміністративного суду України від 23.08.2017р. у справі №826/16338/13-а, від 27.06.2017р. у справі №2а-6549/11/1470.

Вказує, що суд при винесенні рішення односторонньо підійшов до наданих позивачем доказів, які спростовують твердження відповідача про поставку 39 тон сульфату амонію на суму 300 000,00 грн..

На думку скаржника суд першої інстанції безпідставно послався на постанову Верховного Суду від 05.07.2018року у справі №921/49/17-г/3, оскільки викладені в ній господарські відносини є відмінними від предмету спору у даній справі. Звертає увагу, що у зазначеній справі були видаткові накладні, які відсутні у даній справі, крім того правовідносини виникли на підставі зобов`язань із поставки лісоматеріалу за результатами проведених на універсальній біржі торгів.

Зауважує, що судом було проігноровано істотні розбіжності між оригіналами товарно-транспортними накладними наданими позивачем та відповідачем, а саме наявні дописування у примірниках відповідача. А також, проігноровано надані позивачем докази того, що відповідачем здійснювалося перевезення власних мінеральних добрив та паливно-мастильних матеріалів.

У запереченнях наводить додаткові обґрунтування на підтвердження своєї позиції з приводу зареєстрованих ТОВ «Борбаза» податкових накладних. Та вказує на постанови Верховного Суду 12.06.2018р. у справі №826/11879/13-а, від 12.06.2018р. у справі №815/3310/17 з приводу товарно - транспортних накладних.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Борбаза» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Мрія Старосілля» без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 03 жовтня 2019 р. по справі №903/330/19 - без змін.

Крім того, від ТОВ «СТИР-АГРОБУД» надійшов відзив у якому він погоджується із рішенням суду першої інстанції. Вказує, що на думку ТОВ «СТИР-АГРОБУД», ТОВ «БОРБАЗА» виконало свої зобов`язання по поставці мінеральних добрив. Вказані мінеральні добрива були поставлені через ТОВ «СТИР-АГРОБУД`ТОВ «Мрія Старосілля» на підставі укладеного договору №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом з додатками №№1, 2 від 05.01.2017р. та додаткової угоди № 1 від 05.02.2018р. до договору № 1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р., а саме : 04 травня 2018 року сульфату амонію в кількості 19,00 т. автомобілем КаМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом державний номерний знак НОМЕР_4 ; 19 травня 2018 року сульфату амонію в кількості 20,00 т. автомобілем КаМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом державний номерний знак НОМЕР_4 .

Жодних претензій від ТОВ «Мрія Старосілля» щодо кількості товару до ТОВ «СТИР- АГРОБУД» не поступало і вказані послуги були оплачені.

Директор ТОВ «Мрія Старосілля» особисто підписав та поставив печатки на усіх товарно-транспортних накладних і жодного разу не заявляв ніяких претензій щодо їх змісту чи дописування.

Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Мрія Старосілля» без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 03 жовтня 2019 р. по справі №903/330/19 - без змін.

ТОВ «СТИР-АГРОБУД» не скористалося правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечило явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останньої, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 03.10.2019 року у справі №903/330/19 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі. Стягнути судовий збір в сумі 4500 грн. за подачу позову та 6750 грн. за подачу апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «Мрія Старосілля» без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 03 жовтня 2019 р. по справі №903/330/19 - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в квітні 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" був укладений усний договір поставки мінеральних добрив, згідно умов котрого позивач зобов`язався оплатити мінеральні добрива згідно виставленого відповідачем рахунку, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався передати вказаний товар у власність позивача.

На виконання умов вказаної усної домовленості, Товариство з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" рахунок №1 від 18.04.2018р. для оплати амонію сульфату гранульованого Тип 1 (Біг-Бег) у кількості 39 тонн на суму 300 000,00грн., у т.ч. ПДВ 50 000,00грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" 300 000,00грн., що стверджується платіжними дорученнями №753 від 19.04.2018р. на суму 150 000,00грн. з призначенням платежу "за сульфат амонію згідно рахунка №1 від 18.04.18р. в т.ч. ПДВ 20%-25 000 грн.", №756 від 20.04.2018р. на суму 50 000,00грн. з призначенням платежу "за сульфат амонію згідно рахунка №1 від 18.04.18р. в т.ч. ПДВ 20%-8 333,33 грн.", №763 від 23.04.2018р. на суму 100 000,00грн. з призначенням платежу "за сульфат амонію згідно рахунка №1 від 18.04.18р. в т.ч. ПДВ 20%-16 666,67 грн." та не заперечується сторонами та додатково підтверджується податковими накладними від 23.04.2018 р. порядковий номер 4 на суму 100000 грн. (ПДВ 16666,67 грн.); від 20.04.2018 р. порядковий номер 3 на суму 50000 грн. (ПДВ 8333,33 грн.); від 19.04.2018 р. порядковий номер 2 на суму 43600 грн. (ПДВ 7266,67 грн.); від 04.04.2018 р. порядковий номер 1 на суму 106400 грн. (ПДВ 17733,38 грн.) поданими, як позивачем, так і відповідачем по справі.

22 серпня 2018 року позивач надав відповідачу відмову-вимогу від 22.08.2018р. про відмову від усного договору купівлі-продажу сульфату амонію та про повернення, протягом семи календарних днів від дня отримання вказаної вимоги, суми попередньої оплати, котра була перерахована Товариству з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" згідно платіжних доручень №753 від 19.04.2018р. на суму 150 000,00грн., №756 від 20.04.2018р. на суму 50 000,00грн., №763 від 23.04.2018р. на суму 100 000,00грн.

Вказана вимога була отримана відповідачем, про що свідчить підпис посадової особи підприємства відповідача та відтиск печатки ТОВ "БОРБАЗА", однак, була залишена відповідачем без відповіді та виконання, що призвело до звернення позивача з відповідним позовом до суду про стягнення 300 000,00грн.

Отже, підставами заявленого позову (обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу) є те, що відповідачем не виконано зобов`язання по поставці мінеральних добрив, які були оплачені позивачем на умовах попередньої оплати на суму 300 000,00грн., що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" (підрядник) було укладено договір №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом з додатками №№1, 2 до нього, у відповідності до умов котрого сукупність послуг, виконання яких доручається підряднику у відповідності з умовами договору: здійснює надання послуг спецтехнікою та автотранспортом.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору договірна ціна робіт, що доручені підряднику по цьому договору: 1маш/год.

Відповідно до п.п. 4.1.-4.2. договору початок робіт - 05.01.2017р., кінець робіт - 31.12.2017р. Роботи вважаються виконаними після підписання замовником товарно-транспортних накладних.

Згідно п. 5.1. договору здавання-приймання наданих і оплачених послуг після закінчення робіт здійснюються у відповідності до чинного порядку та оформляються товарно-транспортними накладними.

Вказаний договір було підписано договірними сторонами та скріплено відтисками круглих печаток господарюючих суб`єктів.

В Додатку 1 до вказаного договору сторонами була погоджена Таблиця 2-1: Розрахункова вартість експлуатації 1 маш-год.

В Додатку 2 до вказаного договору сторонами була погоджена вартість використання машин і механізмів за 1 годину.

05 лютого 2018р. сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору № 1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р., згідно якої пункти 3.1. та 4.1. договору № 1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р. були викладені в новій редакції:

П. 3.1. Договірна ціна робіт, що доручені підряднику по цьому договору: 1 маш/год роботи механізмів та перевезення 1т. визначеного згідно додатку № 2 до договору.

П. 4.1. Початок робіт - 05 січня 2017р., кінець робіт - 31 грудня 2018р.

Всі інші умови договору №1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р. залишені без змін.

Вказана додаткова угода підписана договірними сторонами та скріплена відтисками круглих печаток господарюючих суб`єктів.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. ст. 202, 205 ЦКУ).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (стаття 207 ЦК України).

Згідно з приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

У свою чергу, відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи встановлені обставини та положення чинного законодавства України, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що в даному випадку сторонами у справі у спрощений спосіб шляхом виставлення Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" рахунку №1 на суму 300 000,00грн. для оплати сульфату амонію, перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" Товариству з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" грошових коштів в загальній сумі 300 000,00грн. згідно платіжних доручень №753 від 19.04.2018р. на суму 150 000,00грн., №756 від 20.04.2018р. на суму 50 000,00грн., №763 від 23.04.2018р. на суму 100 000,00грн., отримання цих коштів Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА", було укладено договір поставки.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу набуває право вимагати від постачальника передачі товару та зобов`язаний здійснити його оплату.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, підставами заявленого позову є те, що відповідачем, як зазначає позивач, не виконано зобов`язання по поставці мінеральних добрив, які були оплачені позивачем на умовах попередньої оплати на суму 300 000,00грн., що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій до стягнення сумі.

Відповідач, як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції, зокрема у відзиві на апеляційну скаргу, вказує, що ТОВ "БОРБАЗА" передало продукцію - мінеральні добрива - сульфат амонію ТОВ "Мрія Старосілля", що підтверджується наявними в матеріалах справи подорожнім листом №008683 від 04 травня 2018 р. та товарно-транспортною накладною №852339988 від 04 травня 2018 р. на 19 тон., а також подорожнім листом №008722 від 19 травня 2018 р. та товарно-транспортною накладною від 19 травня 2018 р. на 20 тон.

З огляду на наведене, відповідач зауважує, що ТОВ "Борбаза" повністю виконало свої зобов`язання по передачі товару в кількості 39 тон (сульфату амонію) ТОВ "Мрія Старосілля".

При цьому, апелянт, як у суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції заперечує поставку відповідачем та отримання ТОВ "Мрія Старосілля" мінеральних добрив з огляду на те, що додані відповідачем копії товарно-транспортних накладних № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р. мають істотні розбіжності між копіями цих самих товарно-транспортних накладних, які зберігаються у позивача.

Зокрема, зауважує, що на товарно-транспортних накладних, наданих відповідачем, візуально чітко видно очевидні дописування іншим почерком як цифр, так і текстових написів, а також нанесення відтиску печатки "Товариство з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА". В той же час, вказані написи, цифри та відтиск печатки "Товариство з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" відсутні на копіях цих самих товарно-транспортних накладних, які зберігаються у позивача.

Крім того, апелянт, з посиланням на постанови Верховного Суду від 19.07.2018 року у справі №820/3119/17, від 06.02.2018р. у справі №821/589/17, від 11.09.2018р. у справі №820/477/18, від 11.09.2018р. у справі №815/6105/17, від 11.09.2018р. у справі №821/995/17, від 11.09.2018р. у справі №823/2247/17, від 12.06.2018р. у справі №815/3310/17, від 05.02.2019р. у справі №813/123/16, постанови Вищого адміністративного суду України від 23.08.2017р. у справі №826/16338/13-а, від 27.06.2017р. у справі №2а-6549/11/1470, від 12.06.2018р. у справі №826/11879/13-а, від 12.06.2018р. у справі №815/3310/17 вказує, що товарно-транспортна накладна підтверджує лише факт надання /отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції та законодавець чітко розмежовує первинні документи та товарно- транспортні накладні, а тому не є первинним документом в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, колегія суддів зауважує, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні унормовано Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно із частинами першою та другою статті 9 названого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарських операцій, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88.

За змістом пунктів 2.1-2.4 цього Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За вказаних обставин, факт здійснення господарської операції, а саме поставки товару відповідачу, повинен підтверджуватися належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Закон України "Про автомобільний транспорт" та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568 визначають товарно-транспортні накладні обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Отже, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду, що товарно-транспортна накладна є основним документом на вантаж, що повинен оформлятися при здійсненні вантажних автоперевезень та одночасно з цим товарно-транспортна накладна виступає первинним документом бухгалтерського обліку у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Дана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 05.07.2018р. у справі №921/49/17-г/3.

При цьому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на постанови Верховного Суду, з приводу того, що товарно - транспортна накладна не є первинним документом, оскільки вказані постанови стосуються інших правовідносин ніж у даній справі, а саме предметом спору у вказаних адміністративних справах є скасування податкового повідомлення-рішення, а у даній справі розглядається господарський спір про стягнення 300 000,00 грн. суми попередньої оплати за товар.

Водночас, колегія суддів зауважує, що в силу вимог ст.ст. 74, 76, 77, 91 ГПК України саме позивач повинен довести належними та допустимими доказами обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

Однак, позивач заперечує факт отримання товару згідно товарно-транспортних накладних № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р., з приводу чого судова колегія зазначає наступне.

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568 (чинних на момент поставки позивачу товару згідно товарно-транспортної накладних від 04.05.2018р. №852339988 та від 19.05.2018р. б/н) вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

В розділі 11 вказаних Правил (в редакції, чинній на дату складання товарно-транспортних накладних) визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

В судовому засіданні 20.01.20р. судом апеляційної інстанції було оглянуто оригінали товарно-транспортних накладних від 04.05.2018р. №852339988 та від 19.05.2018р. б/н, надані позивачем та відповідачем.

Так, як вбачається з наданої суду відповідачем товарно-транспортної накладної від 04.05.2018р. №852339988 остання містить наступні реквізити: назва документа- товарно-транспортна накладна, дата складання-04 травня 2018р., автомобіль-КаМаЗ АА62-33НІ, причіп/напівпричіп-НОМЕР_4 , вид перевезень-автомобільний, автомобільний перевізник-ТзОВ "Стир Агробуд", замовник- ТзОВ "Мрія Старосілля", вантажовідправник - ТзОВ "Мрія Старосілля" через склад ТзОВ "Борбаза", вантажоодержувач - ТзОВ "Мрія Старосілля", пункт навантаження-Луцьк, переадресування вантажу-підвезення до сівалки під внесення під посів, прізвище та особистий підпис водія- ОСОБА_1 , прізвище відповідальної особи вантажовідправника-ОСОБА_4 , прізвище та особистий підпис особи, що дозволила відпуск- ОСОБА_5 , зміст та обсяг господарської операції-перевезення міндобрива сульфат амонію силітра, одиниця виміру господарської операції - тонн, кількість - 19, загальну суму товару-146 153,85грн., вид пакування-біг-бег, прізвище та особистий підпис особи, яка здала вантаж- ОСОБА_4 , прізвище та особистий підпис особи водія/експедитора, який прийняв вантаж- ОСОБА_1 , особистий підпис особи, що прийняла вантаж з відтиском круглої печатки ТОВ "Мрія Старосілля", а також відтиск круглої печатки ТОВ "Борбаза".

Крім того, відповідно до наданої суду відповідачем товарно-транспортної накладної від 19.05.2018р. б/н остання містить наступні реквізити: назва документа- товарно-транспортна накладна, дата складання-19 травня 2018р., автомобіль-КаМаЗ АА62-33НІ, причіп/напівпричіп-НОМЕР_4 , вид перевезень-автомобільний, автомобільний перевізник-ТзОВ "Стир Агробуд", замовник- ТзОВ "Мрія Старосілля", вантажовідправник - ТзОВ "Борбаза", вантажоодержувач - ТзОВ "Мрія Старосілля", пункт навантаження-Боратин, переадресування вантажу-Боратин-Радомишль внесення під кукурудзу, кількість місць-20 тон, прізвище водія- ОСОБА_1 , прізвище та особистий підпис відповідальної особи вантажовідправника-ОСОБА_4 , прізвище та особистий підпис особи, що дозволила відпуск-ОСОБА_4, зміст та обсяг господарської операції-перевезення міндобрива силітри та сульфат амонію по полях для внесення, одиниця виміру господарської операції - тонн, кількість - 20, загальну суму товару з ПДВ-153 846,15грн., вид пакування-біг-бег, особистий підпис особи, яка здала вантаж, особистий підпис особи водія/експедитора, який прийняв вантаж, особистий підпис особи, яка здала вантаж, а також підпис відповідальної особи ТОВ "Мрія Старосілля" з відтиском круглої печатки ТОВ "Мрія Старосілля", а також відтиск круглої печатки ТОВ "Борбаза".

Також підпис відповідальної особи ТОВ "Мрія Старосілля" з відтиском круглої печатки ТОВ "Мрія Старосілля" міститься і на подорожніх листах №008683 від 04.05.2018р. та №008722 від 19.05.2018р.

При цьому, судом апеляційної інстанції звертається увага на те, що позивачем не заперечується проти автентичності відтиску печатки, здійсненого на товарно-транспортних накладних №852339988 від 04 травня 2018 р. та б/н від 19 травня 2018 р., а також подорожніх листах №008683 від 04.05.2018р. та №008722 від 19.05.2018р., та не надав суду документів, які б свідчили про втрату зазначеної печатки та/або інше незаконне її використання третіми особами всупереч волі ТОВ "Мрія Старосілля", жодних заяв до правоохоронних органів з приводу цього матеріали справи не містять. Крім того, судово - технічна експертиза вказаних товарно-транспортних накладних не проводилася у зв`язку із відкликанням позивачем свого клопотання про її призначення.

Натомість покликання позивача на те, що товарно-транспортні накладні, які надані ним і відповідачем містять розбіжності є безпідставним, оскільки позивач взагалі заперечує факт будь-якої поставки, а подані ним накладні від 04.05.2018р. та від 19.05.2018 року не заповнені та не містять ні печаток ні підписів уповноважених осіб відповідача чи третьої особи, а тому не є належними доказами по справі.

Отже, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду, що надані суду відповідачем товарно-транспортні накладні № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р., які засвідчують відпуск, рух та отримання мінеральних добрив, а також подорожні листи № 008683 від 04.05.2018р., № 0087722 від 19.05.2018р. є належними доказами в підтвердження здійснення ТОВ "Борбаза" відпуску, а ТОВ "Мрія Старосілля" -прийняття мінеральних добрив в загальній кількості 39 тон на загальну суму 300 000,00грн.

Разом з тим, слід зазначити, що за змістом пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім того, згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що незначні недоліки в заповненні реквізитів первинних бухгалтерських документів не роблять їх недійсними і не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що з відповіді третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Стир Агробуд" від 12.07.2019р., наданої на адвокатський запит адвоката Олейника І.Ю. від 08.07.2019р. та відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що у запитуваний період за замовленням ТОВ "Мрія Старосілля" ТОВ "СТИР-АГРОБУД" здійснювало перевезення, на підставі укладеного 05 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" (підрядник) було укладено договір №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом з додатками №№1, 2 до нього :

-04 травня 2018 року сульфату амонію в кількості 19,00 т. автомобілем КаМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом державний номерний знак НОМЕР_4 ;

-19 травня 2018 року сульфату амонію в кількості 20,00 т. автомобілем КаМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом державний номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується подорожніми листами.

Виписувати ТТН має вантажовідправник, але він не єдиний, хто бере участь в її оформленні. ТТН заповнюють в кілька етапів всі учасники процесу перевезень. Так виписував товарно-транспортні накладні (від 04 та 19 травня 2018 року) вантажовідправник - ТОВ "БОРБАЗА" (бухгалтерія, завсклад). ТОВ "БОРБАЗА" засвідчила всі екземпляри ТТН підписом і печаткою. Після прийняття вантажу згідно з ТТН водій (експедитор) ТОВ "СТИР-АГРОБУД" - ОСОБА_1 підписав всі екземпляри. Перший екземпляр залишився у ТОВ "БОРБАЗА", другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу ТОВ "Мрія Старосілля", третій екземпляр, засвідчений підписом, печаткою або штампом ТОВ "Мрія Старосілля" залишився у ТОВ "СТИР-АГРОБУД". Оригінали вказаних вище примірників товарно-транспортних накладних від 04 та 19 травня 2018 року були надані директору ТОВ "БОРБАЗА" на його прохання. Жодних претензій по кількості перевезеного ТОВ "СТИР-АГРОБУД" для ТОВ "Мрія Старосілля" сульфату амонію від останнього не поступало.

Стаття 909 Цивільного кодексу України визначає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що надані відповідачем товарно-транспортні накладні № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р. не є первинними документами, які підтверджують факт здійснення господарської операції по поставці мінеральних добрив в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та не відображають зміст та обсяг здійснення господарських операцій.

Покликання позивача на те що у долучених до справи 87 товарно-транспортних накладних фіксування наданих послуг здійснювалось шляхом зазначення кількості відпрацьованих годин, і на жодній з накладних не було зазначено одиницю виміру у вигляді кількості вантажу, як це зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву та в наданих ним екземплярах товарно-транспортних накладних та відсутні дописування іншим почерком текстових написів і цифр та відтисків печатки "Товариство з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА", які присутні на доданих до справи відповідачем екземплярах товарно-транспортних накладних № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р. є безпідставними, оскільки на переконання суду, укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" договору №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом з додатками №№1, 2 від 05.01.2017р. та додаткової угоди № 1 від 05.02.2018р. до договору № 1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р. та виконання його договірними сторонами, жодним чином, не спростовує факту поставки відповідачем позивачу товарно-матеріальних цінностей згідно товарно-транспортних накладних № 852339988 від 04.05.2018р. та б/н від 19.05.2018р. та подорожніх листів № 008683 від 04.05.2018р., № 0087722 від 19.05.2018р., а навпаки підтверджує рух товарно-матеріальних цінностей (сульфат амонію) від Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" через Товариство з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" в якості виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА" зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" по відпуску товарів та перевезення цих товарів Товариством з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" в рамках виконання договору №1 по наданню послуг спецтехнікою та автотранспортом з додатками №№1, 2 від 05.01.2017р. та додаткової угоди № 1 від 05.02.2018р. до договору № 1 про надання послуг спецтехнікою та автотранспортом № 1 від 05.01.2017р.

Відтак, з огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРБАЗА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стир-Агробуд" про стягнення 300 000,00 грн.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 03.10.2019р. у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Старосілля" на рішення господарського суду Волинської області від 03.10.19р. у справі № 903/330/19 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 03.10.19р. у справі № 903/330/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №903/330/19 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "23" січня 2020 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.