УХВАЛА

22 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/13969/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Львівської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 (повний текст складено 02.12.2019)

за позовом Львівської міської ради

до Львівської обласної ради

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Львівською міською радою безпосередньо до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 910/13969/18.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 року у справі № 910/13969/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 19.11.2019, повний текст складено 02.12.2019. Таким чином, останнім днем строку подання касаційної скарги на зазначену постанову було 23.12.2019.

Скаржником касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 подано 26.12.2019, про що свідчить відбиток календарного штемпелю на поштовому конверті, тобто скаржником пропущено двадцятиденний строк, встановлений ст. 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на її подання, яке обґрунтовано тим, що лише 06.12.2019 скаржником отримано копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019, що на думку скаржника, є поважними причинами пропуску строку. В обґрунтування клопотання про поновлення строку, скаржник долучив витяг з сайту "відстеження Укрпошти" по відправленню № 969.

Дослідивши доводи скаржника, суд, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є необґрунтованим, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі ст.288 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу."

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до наведеної норми суд касаційної інстанції має оцінити доводи заявника, інші можливі обставини, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що заявник отримав саме 06.12.2019 копію оскаржуваної постанови не підтверджені належними доказами, а саме, конвертом з штриховим кодовим ідентифікатором та з відбитком календарного штемпелю, тому є неповажними.

Долучений до матеріалів касаційної скарги витяг з сайту "відстеження Укрпошти" по відправленню № 969 Суд до уваги не приймає, оскільки скаржником не доведено, що саме вказане відправлення є належним.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, оскільки касаційну скаргу подано після закінчення строку встановленого для її подання та скаржником наведені підстави у заяві про поновлення строку визнані неповажними, то така касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

03.01.2020 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Львівська міська рада звернулася до Суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову:

- зупинити виконання рішення Львівської обласної ради від 19 листопада 2019 року №928 «Про реорганізацію комунального закладу Львівської обласної ради «Комунальний дитячий кардіоревматологічний санаторій» шляхом приєднання його до КНП ЛОР «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «ОХМАТДИТ» в частині пункту 6;

- зупинити проведення в електронній системі продажу на аукціоні з умовами малої приватизації - комплексу будівель та споруд загальною площею 704,1 кв.м (корпус № 1, А-2, 396,0 кв.м.; огорожа № 1; фонтан № 2; замощення І; корпус № 2, А-1, 190 кв.м.; столова, Б-1, 54,8 кв.м.; овочесховище, Г-1, 27,1 кв.м.; гараж Д-1, 17,4 кв.м.; склад, В-1, 18,8 кв.м.; хвіртка № 1; огорожа № 2; огорожа № 3; хвіртка № 4; ворота № 5; огорожа № 6; замощення І; замощення II) за адресою: м.Львів, вул.КоновальцяЄ.,114,116;

- заборонити Львівській обласній раді, а також будь-яким іншим суб`єктам приймати рішення про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, а також вносити до реєстру об`єктів малої приватизації у рубриці Продажі (Майно) на сайті ProZorro (чи інших сайтах), а також вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження будівлями.

Суд, розглянувши вищевказану заяву, зазначає, що оскільки скаржником касаційну скаргу подано після закінчення строку встановленого для її подання та наведені підстави у заяві про поновлення строку визнані неповажними, та у зв`язку з чим скаргу залишено без руху, тобто питання про відкриття касаційного провадження наразі позитивно не вирішено, у суду відсутні підстави для розгляду на даний момент заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без руху до 24.02.2020.

2. Встановити Львівській міській раді строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Львівській міській раді надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову вирішити після та за умови відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 у справі № 910/13969/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський