УХВАЛА

м. Київ

29.01.2020Справа № 910/1047/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Державного спеціалізованого автотранспортного підприємства Державного комітету телебачення і радіомовлення України про забезпечення позову у справі

за позовом Державного спеціалізованого автотранспортного підприємства Державного комітету телебачення і радіомовлення України

до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»

про стягнення 22241,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване автотранспортне підприємство Державного комітету телебачення і радіомовлення України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво» про стягнення 22241,30 грн.

Відповідно до пункту 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить у забезпечення позовних вимог накласти арешт на банківські рахунки відповідача, що визначена судом як заява про забезпечення позову.

Як передбачено положеннями статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Водночас, викладена позивачем у прохальній частині позову вимога про забезпечення позову не відповідає вищеописаним вимогам статті 139 ГПК України, оскільки в тексті позовної заяви не зазначено та в окремій письмовій заяві не викладено обґрунтування необхідності забезпечення позову та необхідності застосування саме обраного позивачем заходу забезпечення, а також не містить відомостей щодо розміру грошової суми, на яку позивач просить накласти арешт.

Крім того, частиною 5 статті 139 ГПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється в сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову становить 1051 грн.

Проте заявником не надано суду будь-яких документів на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 7 статті 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги, що заявником не додано доказів сплати судового збору в розмірі 1051 грн. за подання заяви про забезпечення позову та не зазначено відомостей, передбачених частиною 1 статті 139 ГПК України, суд дійшов висновку вказану заяву заявнику повернути.

Керуючись статтями 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державного спеціалізованого автотранспортного підприємства Державного комітету телебачення і радіомовлення України про забезпечення позову у справі № 910/1047/20 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 29.01.2020.

Суддя К.В. Полякова