РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020Справа № 910/13069/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Стілпром"

про стягнення 188 560,62 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Малий М.С.

від відповідача: Марків Н.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" (далі - ДП "ЖБЗ", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Стілпром" (далі - ТОВ "ТД "Стілпром", відповідач) про стягнення штрафу у сумі 188 560,62 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 96/ДК від 20.02.2019 р. в частині поставки продукції належної якості, у зв`язку з чим до відповідача були застосовані штрафні санкції.

У позові ДП "ЖБЗ" просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 188 560,62 грн., нарахований за поставку неякісної продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 р. вказана заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що позивачу була поставлена продукція належної якості, до кожної партії поставленого товару відповідачем надавався сертифікат, який підтверджував робочий та придатний стан всього об`єму продукції. Щодо актів вхідного контролю, наданих позивачем, зазначив, що такі акти складались покупцем у односторонньому порядку, за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовузаперечив з підстав, зазначених у відзиві. Просив відмовити у його задоволенні.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні та дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 20.02.2019 р. між ДП "ЖБЗ" (покупець) та ТОВ "ТД "Стілпром" (постачальник) був укладений договір поставки № 96/ДК (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікації, на умовах та в строки, передбачені договором. Постачальник гарантує, що продукція є новою або технічно справною, не нижче ІІ категорії, придатною для використання за призначенням, стосовно неї відсутні права третіх осіб, тощо (п. 1.2). Продукція використовується покупцем для капітального та регламентованого ремонту військової техніки ( п. 1.3).

Кількість та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору. Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовам договору щодо якості та номенклатури (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній специфікації. Моментом поставки продукції (партії) та передача її покупцю є дата підписання сторонами видаткової накладної та проходження вхідного контролю покупця.

Постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії повинні відповідати продукції, визначеної специфікацією. Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про прогнозовану дату поставки продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки. Право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної та проходження вхідного контролю (п.п. 3.2, 3.3 договору).

Постачальник зобов`язаний поставити продукцію, яка є предметом договору, в строки та на умовах, визначених договором, а також інших документів, які є його невід`ємними частинами. Передача продукції неналежної якості та не у встановленій кількості спричиняє правові наслідки, передбачені чинним законодавством та договором (п. 6.2). Приймання покупцем продукції за кількістю та якістю не позбавляє покупця права у встановленому законом порядку пред`явити постачальникові претензії у зв`язку з недоліками поставленої продукції, які будуть виявлені пізніше, в тому числі гарантійних (п. 6.4).

Специфікаціями до договору № 1 від 29.03.2019 р., № 2 від 08.04.2019 р., № 3 від 10.04.2019 р., № 4 від 20.05.2019 р. сторони погодили найменування, кількість, вартість продукції, яка підлягала поставці; термін поставки та умови її оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач поставив позивачу продукцію на загальну суму 1 021 196,69 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних № 95 від 07.05.2019 р., № 120 від 30.05.2019 р., № 127 від 04.06.2019 р., № 139 від 19.06.2019 р., № 152 від 11.07.2019 р., № 153 від 22.07.2019 р., № 158 від 29.07.2019 р., № 165, № 166, № 167 від 01.08.2019 р., підписаними сторонами.

Також встановлено, що після прибуття продукції на склад позивача, комісією відділу технічного контролю ДП "ЖБЗ" була проведена перевірка якості поставленої продукції, за результатами якої був зафіксований факт поставки товару на загальну суму 942 803,10 грн. неналежної якості та встановлено, що ця частина продукції є непридатною для використання за призначенням, що підтверджується актами вхідного контролю № 333 від 14.05.2019 р., № 438 від 05.06.2019 р., № 454 від 20.06.2019 р., № 545 від 04.07.2019 р., № 607 від 17.07.2019 р., № 662 від 29.07.2019 р., № 703 від 06.08.2019 р., № 722 від 12.08.2019 р., направленими на адресу відповідача.

Також позивачем було прийняте рішення про повернення постачальнику такої продукції для її заміни на нову та якісну, про що було повідомлено ТОВ "ТД "Стілпром". Так, 01.07.2019 р., 06.08.2019 р., 15.08.2019 р., 21.08.2019 р. ДП "ЖБЗ" звернулось до відповідача із вимогами, у яких повідомило постачальника про здійснення поставки товару неналежної якості та просило замінити неякісний товар. Однак, відповідач указані вимоги - претензії залишив без задоволення. Крім того, не прийнявши частину неякісної продукції на суму 275 661,13 грн., позивач повернув її відповідачу, що підтверджується підписаними з боку ТОВ "ТД Стілпром" накладними про повернення товару № 19 від 24.05.2019 р., № 44 від 16.07.2019 р., № 45 від 16.07.2019 р.

Посилаючись на порушення умов договору та його п. 7.4, позивач просить стягнути з ТОВ "ТД "Стілпром" штраф у сумі 188 560,62 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що ним поставлений товар належної якості, на підтверджується чого надав сертифікати про придатність продукції до кожної партії товару. При цьому просив не приймати до уваги надані позивачем акти вхідного контролю, оскільки ті були складені ДП "ЖБЗ" у односторонньому порядку та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи сторін у цій частині, суд врахував наступне.

Згідно зі ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно зі ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 672 ЦК України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Також у договорі поставки сторони домовились, що якість продукції, яка є предметом договору, перевіряється відділом технічного контролю покупця, результати перевірки оформляються актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції ( п.п. 2.4, 7.4 договору).

Відповідно до п. 2.5 договору у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам договору, постачальник усуває виявлені недоліки (проводить заміну продукції), доукомплектовує продукцію за місцем розташування покупця (за письмовою згодою покупця) протягом 15 календарних днів з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. В разі неможливості усунути виявлені недоліки, продавець здійснює заміну продукції на таку, що відповідає вимогам договору, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна та/або усунення недоліків, здійснюється власними силами та за власний рахунок постачальника. Повернення неякісної продукції постачальнику підтверджує факт отримання останнім вимоги.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, частина поставленої відповідачем у період з травня по серпень 2019 р. продукції на суму 942 803,10 грн. була неналежної якості, що підтверджується актами вхідного контролю ДП "ЖБЗ" № 333 від 14.05.2019 р., № 438 від 05.06.2019 р., № 454 від 20.06.2019 р., № 545 від 04.07.2019 р., № 607 від 17.07.2019 р., № 662 від 29.07.2019 р.,№ 703 від 06.08.2019 р., № 722 від 12.08.2019 р.

Указані акти суд вважає належними доказами порушення умов договору відповідачем, оскільки відповідно до погоджених сторонами пунктів 2.4, 7.4 договору акти вхідного контролю, складені саме комісією позивача, є доказами підтвердження факту, що частина поставленого відповідачем товару не була придатна для використання у капітальному ремонті військової техніки, для чого він був замовлений позивачем (п. 1.3 договору) та про що відповідачу було достеменно відомо. При цьому, обов`язок відповідача за договором полягав у поставці того товару, який мав би бути придатним для використання у діяльності для якої він був замовлений.

Щодо форми актів вхідного контролю та обов`язкової присутності представника відповідача при їх складенні суд зазначає, що такі умови не були передбачені договором, як не були передбачені умови про застосування у спірних відносинах Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Державного арбітража при Раді Міністрів Союзу РСР від 25.04.1966 р. № П-7 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Державного арбітража при Раді Міністрів Союзу РСР від 15.06.1965 р. № П-6., про що вказував представник відповідача у судовому засіданні, а тому вказані доводи судом відхиляються.

Стосовно сертифікатів якості продукції, на які посилався відповідач, то суд зазначає, що вони засвідчують лише робочий стан товару. У той же час, встановлено, що за наявності таких сертифікатів, частина товару була визнана непридатною для використання (по якій складені акти вхідного контролю), а інша - прийнята відповідачем без будь-яких зауважень, що підтверджується наявними у матеріалах справи підписаними з боку ТОВ "ТД "Стілпром" видатковими накладними.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачем на адресу позивача продукції неналежної якості, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушене господарське зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Так, відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно пложень договору та законодавства України.

Згідно з п. 7.4 договору у разі поставки продукції неналежної якості та/або номенклатури, постачальник сплачує покупцеві штраф в розмірі 20 % від вартості продукції неналежної якості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу на підставі наведених приписів закону та умов договору, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню штраф у сумі 188 560,62 грн., тобто у сумі, якій просить позивач.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Стілпром" про стягнення штрафу у сумі 188 560,62 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Стілпром" (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, 9, ідентифікаційний код 42118478) на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, селище міського типу Новогуйвинське, вулиця Дружби Народів, будинок 1, ідентифікаційний код 07620094) штраф у сумі 188 560 (сто вісімдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 41 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 20 січня 2020 року.

Повний текст рішення складений 27 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.