РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020 р.Справа № 910/15794/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІ ЕНД АЙ

ПАРТНЕРИ"

до Державного підприємства "УКРМЕДДІЯЛЬНІСТЬ" Міністерства

охорони здоров`я України

про стягнення 63 043,73 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІ ЕНД АЙ ПАРТНЕРИ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "УКРМЕДДІЯЛЬНІСТЬ" Міністерства охорони здоров`я України (відповідач) про стягнення 63 043,73 грн., з яких 62 265,00 грн. основного боргу, 435,86 грн. інфляційних нарахувань та 342,88 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № б/н від 31.07.2019 р.

Ухвалою суду від 12.11.2019р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.12.2019р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло повідомлення про сплату відповідачем заборгованості за Договором поставки № б/н від 31.07.2019 р. в розмірі 62 265,00 грн. та банківська виписка щодо надходження вказаних коштів.

Відповідач про розгляд даної справи повідомлявся належним чином за адресою згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 7).

Жодних заяв, клопотань від відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва не надходило.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.07.2019 р. між ТОВ "ТІ ЕНД АЙ ПАРТНЕРИ" (Постачальник) та ДП "УКРМЕДДІЯЛЬНІСТЬ" МОЗ України (Покупець) укладено договір поставки №б/н (надалі - Договір), за яким Постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки Покупцю дезинфекційні засоби за кодом ДК 021:2015 (надалі - товари), а Покупець зобов`язується прийняти їх та оплатити відповідно до умов Договору.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір являється договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

31.07.2019 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 62265,00 грн. за видатковою накладною №1819 від 31.07.2019 р.

Відповідно до пункту 3.1 Договору поставлений товар оплачується з тридцятиденним відстроченням платежу. Покупець зобов`язаний повністю оплатити поставлений товар не пізніше останнього дня відстрочення платежу (п.3.3 Договору).

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, строк відстрочення платежу сплив 30.08.2019, але поставлений товар відповідачем було оплачено вже після відкриття провадження у даній справі - 13.11.2019 р.

Статтею 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору (п.2 ч. 1 ст. 231).

Таким чином, у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості за Договором під час розгляду даної справи, провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 62 265,00 грн. належить закрити.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача, крім суми основного боргу, також 435,86 грн. інфляційних нарахувань та 342,88 грн. 3% річних, нарахованих за період з 31.08.2019 р. по 05.11.2019 р.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, та дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача 435,86 грн. інфляційних нарахувань та 342,88 грн. 3% річних.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 435,86 грн. інфляційних нарахувань та 342,88 грн. 3% річних доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення з відповідача боргу в розмірі 62 265,00 грн. суд закриває провадження на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІ ЕНД АЙ ПАРТНЕРИ" до Державного підприємства "УКРМЕДДІЯЛЬНІСТЬ" Міністерства охорони здоров`я України про стягнення 62 265,00 грн. основного боргу.

2. Решту позовних вимог задовольнити.

3. Стягнути з Державного підприємства "УКРМЕДДІЯЛЬНІСТЬ" Міністерства охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІ ЕНД АЙ ПАРТНЕРИ" (01135, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 8, кім. 22; ) 435,86 грн. (чотириста вісімдесят шість гривень 86 копійок) інфляційних нарахувань, 342,88 грн. (триста сорок дві гривні 88 копійок) 3% річних та 1 921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.01.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна