ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2020 Справа № 905/2165/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Лепорського , будинок 1; )

до відповідача: акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; )

про стягнення збитків в сумі 8 616,48 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення 8 616,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час комісійного переважування у вагонах № 52737178 та № 56681737 на станції Сартана Донецької залізниці було виявлено невідповідність маси вантажу між зазначеною в провізних документах та фактичній масі вантажу меншій у вагоні № 52737178 на 1050 кг та у вагоні №56681737 на 1450. Невідповідність маси вантажу підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами № 484809/145 та № 484809/146.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

29.04.2019 за залізничною накладною на групу вагонів № 49537012 приватне акціонерне товариство Андріївський коксохімічний завод (вантажовідправник) зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці, відвантажило на адресу приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач) у вагонах №52737178 та № 56681737 вантаж кокс доменний (вологий). Згідно накладної № 49537012 вантаж маркований, завантажений у вагони відправником.

За накладною вага у вагонах:

- № 52737178 нетто 42 150 кг (брутто - не зазначено, тара 23 750 кг),

- № 56681737 нетто 40 000 кг (брутто - не зазначено, тара 23 600 кг).

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором № 107/16Сб, укладеним 01.02.2016 з приватним акціонерним товариством Андріївський коксохімічний завод.

В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі № 92520980 від 01.02.2016, за яким постачальник передав, а покупець прийняв на умовах договору №107/16Сб від 01.02.2016, зокрема, у вагонах № 52737178 та № 56681737 кокс доменний (вологий), рахунок-фактура приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправника) № 92520980 від 29.04.2019 на оплату вказаного товару та довідка № 02-4452 від 06.11.2019, підписана головним бухгалтером ПрАТ «МК «Азовсталь» на підтвердження оплати данного рахунку.

Згідно рахунку-фактури № 92520980 від 29.04.2019 вантажовідправника ПАТ Авдіївський коксохімічний завод, виставленого приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь , ціна 1т коксу доменного:

у вагоні № 52737178 8411,71 грн. без ПДВ;

у вагоні № 56681737 8367,97 грн. без ПДВ;

На станцію Сартана Донецької залізниці (кінцева станція) вагон прибув 01.05.2019, де 02.05.2019 було здійснене зважування вагону з завантаженим у нього вантажем за спірним перевезенням, за результатами якого були складені комерційні акти №484809/145 від 022.05.2019, № 484809/146 від 02.05.2019.

Згідно комерційного акту №484809/145 від 02.05.2019:

- вагон № 52737178 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 750 кг, нетто 42 150 кг, фактично виявилося брутто 64 850 кг, тара 23 750 кг, нетто 41 100 кг, що менше документу на 1050 кг;

- за документом навантажування насипом, вантаж маркований по центру поздовжньою смугою шириною 400-600мм вздовж вагону вапном. Фактичне навантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-60 см, шапкоподібне.

- вантаж маркований поздовжніми смугами вапном за довжиною вагона;

- з права, над 5,6 люками виїмка довжиною 300 см, шириною 150 см, глибиною 60 см. В районі виїмки маркування порушене. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/146 від 2.05.2019:

- вагон № 56681737 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 600 кг, нетто 40 000 кг, фактично виявилося брутто 62 150 кг, тара 23 600 кг з док., нетто 38 550 кг, що менше документу на 1450 кг;

- за документом вантаж насипом, маркований поздовжньою смугою по центру вапном за довжиною вагона, шириною 400-600 мм. Фактичне навантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-60 см, шапкоподібне. Вантаж маркований двома поздовжніми полосами вапном;

- над 7 люком виїмка довжиною 170 см, шириною 2500 мм, глибиною 60 см. В районі виїмки маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Комерційні акти №484809/145 від 02.05.2019, №484809/146 від 02.05.2019 приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту незбереження вантажу під час його перевезення, їх достовірність та чинність не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст. 23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст. 31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Пунктом 3.8 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею №04-5/601 від 29.05.2002 зазначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної № 49537012 вантаж завантажено у вагони відправником, вантаж маркований вапном однією повздовжньою борозною по довжині вагону, на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану вагонів № 52737178 та № 56681737 та вантажу в них на станції відправлення не було.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційними актами.

Відповідачем не доведено, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що нестача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або нестачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Нестача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За розрахунком позивача недостача вантажу в вагонах з урахуванням природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі складає: у вагоні № 52737178 - 207 кг, у вагоні № 56681737 650 кг.

Вартість вантажу, якого не вистачає у вагонах, з урахуванням норми природної втрати маси вантажу становить: у вагоні № 52737178 2 089,47 грн., у вагоні №№ 56681737 6 527,01грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача суми вартості недостачі, встановив, що він є арифметично вірним.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 8 616,48 грн.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на його неправильні дії, що призвели до виникнення спору та змусили позивача звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення збитків в сумі 8 616,48 грн. задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; ) на користь приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Лепорського , буд. 1; ) 8 616,48 грн. вартості нестачі вантажу, судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 21.01.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2020.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова