УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

30.01.2020Справа № 910/1084/20

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом Фізичної особи-підприємця Журавльова Віктора Володимировича ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63) про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Журавльова Віктора Володимировича (позивач) надійшла позовна заява б/н від 21.01.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування (надання послуг з міжнародних та внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) № 27038-АП від 20.09.2019 року в розмірі 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором транспортного експедирування (надання послуг з міжнародних та внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) № 27038-АП від 20.09.2019 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу позивач повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відправлених доказів).

Так, за змісту п. 4.1. договору № 27038-АП від 20.09.2019 року слідує, що підставою для оплати наданих за вказаним договором послуг з перевезення є отримання відповідачем, як експедитором, оригіналів документів: рахунку-фактури, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної (CMR, TTH) з відміткою про прийняття вантажу та заявки.

У позовній заяві позивач зазначає, що документи, які є підставою для здійснення розрахунків між сторонами 15.10.2019 року були направлені відповідачу кур`єрською службою доставки ТОВ «Нова Пошта» за експрес-накладною № 7498 на ім`я директора ТОВ «ДЛС Карго» - Бойко Олени Олегівни. Підтвердженням того, що отримувачем документів, визначених у п. 4.1. договору, є саме директор відповідача є номер телефону товариства, який зазначений у ЄДР. Перелік направлених відповідачу документів відображено у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції.

Водночас, суд відмічає, що з наданої експрес-накладної № 7498 не вбачається за можливе встановити факт направлення відповідачу саме визначених у п. 4.1. договору документів, оскільки у зазначеній експрес-накладній не зазначено, які саме документи були направлені одержувачу.

Разом з цим, замовником послуг з перевезення за договором № 27038-АП від 20.09.2019 року є саме ТОВ «ДЛС Карго», яке і визначено відповідачем за даною позовною заявою, а не Бойко Олена Олегівна , проте доказів направлення визначених у п. 4.1. договору документів саме ТОВ «ДЛС Карго» до позовної заяви не додано.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В якості доказу направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» копії позовної заяви б/н від 21.01.2020 року з доданими до неї документами, позивачем до позовної заяви додано накладну № 703 та опис вкладення до експрес від 23.01.2020 року.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

В той же час, у рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

За приписами ст.ст. 89, 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

З доданих до позовної заяви накладної № 703 та опису вкладення до експрес від 23.01.2020 року вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» копію позовної заяви з доданими до неї документами направлено за адресою: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, 148Б.

Тоді як, у відповідності до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» є: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, втім доказів направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» за вказаною адресою копії позовної заяви з доданими до неї документами до позову не додано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про відкриття провадження у справі надіслати суду та іншим учасникам судового процесу відзив на позовну заяву, проте у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 162, ст. 172, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 21.01.2020 року Фізичної особи-підприємця Журавльова Віктора Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛС Карго» про стягнення грошових коштів - залишити без руху.

2. Надати Журавльову Віктору Володимировичу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Журавльова Віктора Володимировича у встановлений судом строк через відділ діловодства суду надати:

- докази надіслання відповідачу копії позовної заяви б/н від 21.01.2020 року та доданих до неї документів за адресою: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63 (фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист із зазначенням вичерпного переліку додатків в оригіналі);

- докази направлення ТОВ «ДЛС Карго» документів, визначених у п. 4.1. договору, а саме: рахунку-фактури, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної (CMR, TTH) з відміткою про прийняття вантажу та заявки;

- належним чином засвідчену копію рахунку-фактури на оплату спірних послуг з перевезення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 30 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Котков