ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3622/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул.Кирилівська,85) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149) 2. Акціонерне товариство "Укрзалізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, буд. 5)
до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1)
про стягнення 1180464,42 грн.
за участю представників :

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув;

від третьої особи 1 - не прибув;

від третьої особи 2 - Нестеренко О.О., довіреність №7943 від 24.10.2019

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 1180464,42 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3622/19, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 10.12.2019 об 11:00. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Акціонерне товариство "Харківобленерго" (, місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул.Плеханівська, 149) та 2. Акціонерне товариство "Укрзалізниця" (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, буд. 5).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2019 відкладено підготовче засідання на 23.12.2019 о 12:45.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2019 відкладено підготовче засідання на 09.01.2020 о 10:45.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.01.2020 об 11:20.

Позивач у судове засідання 21.01.2020 не з`явився, натомість через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшло клопотання про проведення засідання без участі позивача (вх. № 1370).

Відповідач у судове засідання 21.01.2020 не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №000499/2.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (АТ "Харківобленерго") у судове засідання 21.01.2020 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (АТ"Укрзалізниця") у судове засідання 21.01.2020 з`явилася та заявлені позовні вимоги підтримала.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 21.01.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутньої у судовому засіданні третьої особи, господарським судом встановлено наступне.

27.12.2018 між позивачем - Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника «останньої надії» (постачальник), діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правил роздрібного ринку електричної енергії) та відповідачем - Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 82-86). Вказаний Договір укладено на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергі", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312.

При цьому, 27.12.2018 на виконання вимог ч. 11 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.Kiev.uaДПЗД "Укрінтеренерго" розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію № 2 до договору; додаток до комерційної пропозиції № 2 Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Відповідно до умов пункту п. 2.1. Договору, постачальник зобов`язався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).

Умовами комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОСР).

Відповідно до Додатка 1 "Комерційна пропозиція № 2" до Договору - остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Згідно з умовами п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції від 27.12.2018 № 2, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Так, із обставин справи вбачається, що на виконання зазначеного Договору позивач (постачальник) на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії відповідачем - Первомайським комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, отриманих від двох ОСР, складені відповідні а даними АТ "Харківобленерго", а саме:

За січень 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 153984 кВт/год., загальна вартість якої становить 484851,89 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2019 року № 000770 від 31.01.2019 і рахунок № 72/19/001/03694 від 11.02.2019, які було отримано останнім 19.02.2019.

За лютий 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 123 587 кВт/год., загальна вартість якої становить 389140,37 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2019 року № 001647 від 28.02.2019 і рахунок № 72/19/002/05304 від 11.03.2019, які було отримано відповідачем 19.03.2019.

За березень 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 138 351 кВт/год., загальна вартість якої становить 435 628,01 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2019 року № 002706 від 31.03.2019 р. і рахунок № 72/19/003/06456 від 10.04.2019, які було отримано відповідачем 16.04.2019.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що надіслані позивачем рахунки за спожиту електричну енергію відповідачем оплачені частково, а саме на суму 597980,44 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи платіжне доручення № 38 від 28.02.2019 та № 40 від 28.03.2019.

З урахуванням наведеного, заборгованість відповідача за даними ОСР, АТ "Харківобленерго" за період: січень, лютий, березень 2019 року становить 711639,83 грн. (з ПДВ).

Також, із наявних у матеріалах справи копій звітів вбачається, що відповідно до даних про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем підтверджуються також звітами АТ "Харківобленерго" (ОСР) щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДГІЗД "Укрінтеренерго" за січень, лютий та березень 2019 року за даними АТ «Укрзалізниця», а саме:

За січень 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 158 753 кВт/год., загальна вартість якої становить 489198,00 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2019 року № 001150 від 31.01.2019 та рахунок № 72/29/001/04079 від 16.02.2019, які було отримано відповідачем19.02.2019.

За лютий 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 142 936 кВт/год., загальна вартість якої становить 440457,85 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2019 року № 001475 від 28.02.2019 та рахунок № 72/29/002/05132 від 07.03.2019, який було отримано відповідачем 19.03.2019.

За березень 2019 р. відповідачем було спожито електричної енергії по 2 класу напруги 152 466 кВт/год., загальна вартість якої становить 469824,59 грн. (з урахуванням ПДВ). Було складено Акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2019 № 002256 від 31.03.2019 та рахунок № 72/29/003/05988 від 06.04.2019, який було отримано відповідачем 11.04.2019.

Позивачем у позові вказано, що надіслані ним рахунки за спожиту електричну енергію оплачені відповідачем частково, а саме на суму 930655,85 грн., що вбачається з платіжних доручень: № 39 від 28.02.2019, № 340 від 22.03.2019 , № 319 від 22.03.2019, № 337 від 22.03.2019, № 91 від 25.03.2019, № 341 від 25.03.2019, № 342 від 25.03.2019, № 320 від 25.03.2019, № 339 від25.03.2019 р., платіжне доручення № 321 від 26.03.2019, № 347 від 26.03.2019, № 346 від 27.03.2019, № 359 від 28.03.2019, № 360 від 28.03.2019, № 322 від 28.03.2019, № 323 від 28.03.2019 , № 357 від 28.03.2019, № 324 від 29.03.2019 та № 362 від 29.03.2019.

З урахуванням вищенаведеного, заборгованість відповідача за даними ОСР, АТ "Українська залізниця" за січень, лютий березень 2019 року становить 468824,59 грн. (з ПДВ).

При цьому, із обставин справи вбачається, що дані про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем підтверджуються також наявними у матеріалах справи звітами АТ «Укрзалізниця» (ОСР) щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за березень 2019 року.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію становить 1180464,42 грн. (з ПДВ), а саме:

711639,83 грн. - за період: лютий, березень 2019 року за даними ОСР АТ "Харківобленерго" та 468824,59 грн. за період: березень 2019 року за даними ОСР АТ "Укрзалізниця".

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію - вимогу за вих. № 44/11-000321 від 15.05.2019 про сплату заборгованості у розмірі 1180 464,42 грн.

Натомість з боку відповідача вищевказана Претензія - вимога залишилася без задоволення, а заборгованість не сплаченою, що й стало підставою для звернення з даним позовом до господарського суду.

Водночас, позивачем зауважено про те, що у своєму Листі за вих. № 419 від 15.07.2019 відповідач фактично визнав наявну заборгованість (т.с. І а.с. 94).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, ( ч. 2 ст.11 ЦК України)

Вимогами статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Також, вимогами статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормами ч.1 ст.202 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов`язання припиняється, окрім іншого виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" яка кореспондується з умовами що зазначені в Додатку 1 "Комерційна пропозиція № 2" до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Згідно з приписами п.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР. Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП №1470 від 27.12.2017, а саме пп.29 п.2.2., встановлено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен в тому числі надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно - правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (п.5.2.), типову форму якого затверджено Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Постачальник електричної енергії має право на отримання інформації щодо обсягу та якості електричної енергії, умов та фактичних режимів її розподілу, тарифів (цін), порядку оплати за переліком споживачів балансуючої групи Постачальника.

Отже, ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії (звіти ОСР щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання)), на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.

Таким чином ДПЗД "Укрінтеренерго" отримує інформацію про споживачів, які стали споживачами нашого підприємства, адже згідно ч.8. ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Відповідно до ч.5. ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії», постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії", ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Отже, в складі коштів, які споживачі електричної енергії сплачують постачальнику «останньої надії» за поставлену електричну енергію, є частина, яка має належати оператору системи розподілу (далі - ОСР) за укладеними договорами (між ОСР та постачальником «останньої надії») про послуги з розподілу, і які постачальник «останньої надії» сплачує ОСР.

З урахуванням наведеного, ОСР щомісяця надає постачальнику електричної енергії інформацію про обсяг розподіленої електричної енергії (звіти ОСР щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання)), на підставі якої постачальник, в тому числі постачальник «останньої надії», визначає обсяг спожитої електричної енергії кожним споживачем.

Таким чином, позивач отримує інформацію про споживачів, які стали споживачами нашого підприємства, адже згідно ч.8. ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У відзиві на позовну заяву (т.с. І а.с. 138-139) відповідач визнав наявну перед позивачем заборгованість, яка через складний фінансовий стан підприємства залишається невідшкодованою. Однак через те, що відсутній законопроект щодо особливостей погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії, просить у позові відмовити.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідачем не спростовано позовні вимоги, а зазначені у відзиві обставини не звільняють останнього від виконання свого зобов`язання з оплати заборгованості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведені документально матеріалами справи, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

В силу статті 129 ГПК України, а також враховуючи висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 17706,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (64102, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Комарова, буд. 1, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ) - 1180464,42 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію та 17706,97 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "28" січня 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова