РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020 р.Справа № 910/15467/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ

УКРАЇНА"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова

компанія "Омега"

про стягнення 29 358,04 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (відповідач) про стягнення 29 358,04 грн., з яких 25 922,82 грн. страхового відшкодування, 2 478,56 грн. інфляційних втрат та 956,66 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача обов`язку з відшкодування сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 29 358,04 грн.

Ухвалою від 12.11.2019 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

29.11.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем було невірно розраховано суму страхового відшкодування та не враховано коефіцієнт фізичного зносу КТЗ. Відтак, відповідач вважає обґрунтованим розмір страхового відшкодування в сумі 16 927,87 грн.

09.12.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує про вірність та обґрунтованість заявленої суми страхового відшкодування, та заперечує можливість вирахування з цієї суми коефіцієнту фізичного зносу КТЗ.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія ГРАВЕ УКРАЇНА" (Страховик) та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "Євроінс УКРАЇНА" (Страхувальник) було укладено Договір №101026825 добровільного страхування "ГРАВЕ КАСКО" (далі - Договір страхування), згідно якого було застраховано майновий інтерес стосовно володіння, користування та розпорядження наземним транспортним засобом марки "Honda-CR-V", д.н.з. НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

Відповідно до умов Договору страхування, Страховик повинен відшкодувати Страхувальнику шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме, пошкодження, втрата або знищення застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, зокрема, ДТП за участю ТЗ.

06 грудня 2017 року в м. Києві на мості через річку Либідь в сторону К. Малевича сталась ДТП за участю ТЗ "Lexus GX470", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та застрахованого позивачем ТЗ "Honda-CR-V", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Вказана ДТП сталась внаслідок порушення водієм ТЗ "Lexus GX470" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується Довідкою № 165110 про ДТП від 12.12.2017 р. та Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2017 р. по справі №752/26336/17.

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено ТЗ "Honda-CR-V", д.н.з. НОМЕР_1 ; розмір завданого власнику ТЗ матеріального збитку складає 30 154,24 грн. (відповідно до Звіту №0389 про оцінку автомобіля від 13.12.2017 р.).

Сума фактичних витрат на відновлювальний ремонт ТЗ склала 26 922,82 грн., відповідно до Рахунку №102-17-12-08 від 08.12.17 р., виданого ТОВ "Прайм Авто".

За вказаним страховим випадком позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування (відповідно до страхового акту №СТН/101026825/1) у розмірі 26 992,82 грн. за платіжним дорученням №72032 від 21.12.2017 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що ТЗ "Lexus GX470" д.н.з. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований відповідачем за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/006744625.

Зазначеним Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" зобов`язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25 922,82 грн. (за вирахуванням франшизи відповідача), а також 2 478,56 грн. інфляційних втрат та 956,66 грн. 3% річних, нарахованих на суму відшкодування за період з 07.08.2018 р. по 29.10.2019 р. (заява про виплату страхового відшкодування №3501 від 03.05.2018 р. відповідачем отримана 07.05.2018 р.).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивачем невірно розраховано суму страхового відшкодування, так як відповідно до п. 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів має бути здійснено розрахунок фізичного зносу КТЗ, оскільки фактичний пробіг перевищує нормативний.

Проте, такі доводи відповідача відхиляються як необґрунтовані й такі, що не відповідають обставинам справи і вимогам чинного законодавства, оскільки згідно з п. 7.38. Методики значення коефіцієнта експлуатаційного зносу (надалі - Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників колісного транспортного засобу (надалі - КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ (до яких на дату ДТП належав і пошкоджений автомобіль Honda-CR-V д.н.з. НОМЕР_1 2012 року випуску).

При цьому, відповідачем не доведено належними доказами наявності обставин, з якими пов`язується застосування виключень щодо коефіцієнта експлуатаційного зносу згідно з п.7.39. Методики.

Крім того, такі доводи відповідача спростовуються наданими позивачем до матеріалів справи Протоколом огляду транспортного засобу від 08.12.2017 р. та фотографіями, доданими до Звіту №0389 про оцінку автомобіля.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив його правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 2 478,56 грн. інфляційних втрат та 956,66 грн. 3% річних.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином та у встановленому законом відповідачем, а відтак, такі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 65; ) 25 922,82 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні 82 копійки) страхового відшкодування, 2 478,56 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 56 копійок) інфляційних втрат, 956,66 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 66 копійок) 3% річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.01.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна