ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Справа№ 910/4574/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

представники сторін не з`явились.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Ватікан"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року про закриття провадження у справі

у справі №910/4574/19 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ватікан"

до комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Полюс"

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про відновлення становища ТОВ «Ватікан», яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання комунального підприємства «Київтранспарксервіс» належним чином виконувати умови договору від 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року провадження у справі №910/4574/19 закрито.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що оскільки є рішення суду у справі №910/8954/19, що набрало законної сили, між тими сторонам та про той же предмет спору, тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, провадження підлягає закриттю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Ватікан" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року і направити справу №910/4574/19 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції безпідставно було закрито провадження у справі, оскільки у справах №910/4574/19 та №910/8954/19 є однакові сторони, підстави позову, проте різний предмет позову. Крім того, апелянт зазначив, що на рішення у справі №910/8954/19 було подано апеляційну скаргу, яка була прийнята судом апеляційної інстанції та призначено справу до розгляду, а отже рішення суду не набрало законної сили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ватікан" та призначено розгляд справи на 17.12.2019 року.

12.12.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній вказав на те, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, в звернення позивача з даною позовною заявою є зловживанням процесуальними правами, що порушує вимоги ст. 43 ГПК України.

17.12.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 року розгляд справи було відкладено на 14.01.2020 року.

14.01.2020 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача ТОВ «Ватікан».

У судове зсіданні, 14.01.2020 року представники сторін не з`явились, про причини неявки представники відповідача та третьої особи, суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 106-108 т. 2)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Ватікан" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить відновити становище товариства з обмеженою відповідальністю "Ватікан", яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання комунального підприємства "Київтранспарксервіс" належним чином виконати умови договору від 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/4574/19, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Полюс", призначив підготовче засідання у справі до розгляду.

04.11.2019 року через відділ документального забезпечення суду від третьої осоти надійшло клопотання, в якому просила суд залишити позов без розгляду (а.с. 82 том 2), з огляду на те, що в провадженні суду є справа №910/8954/19, яка розглянута судом, між тими ж сторонами, з тих же підстав, про той же предмет спору, а саме на підставі частин 2, 10 ст. 226 ГПК України.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, третя особа зазначила про те, що в господарському суді м. Києва розглядалась справа №910/8954/19 між тими ж сторонами про той самий предмет з тих самих підстав, а саме про визнання права ТОВ "Ватікан" на організацію та експлуатацію фіксованих місць для паркування за договором 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01, укладеним з КП "Київтранспарксервіс".

За результатами розгляду даної справи судом винесено рішення від 08.10.2019 року (повний текст складено 22.10.2019 року), яким відмовлено повністю в задоволенні вимог позивача. На підставі того, що предметом позову по справі №910/4574/19 є відновлення становища, яке існувало до порушення прав та інтересів по договору, тобто визнання права ТОВ "Ватікан" на організацію та експлуатацію фіксованих місць для паркування за договором 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01, укладеним з КП "Київтранспарксервіс", що співпадає з позовними вимогами та рішенням суду по справі №910/8954/19, з приведенням тих самих аргументів з однаковими підставами, третя особа з посиланням на ч. 2 та ч. 10 п. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, просила суд залишити позов у даній справі без розгляду.

Із доданої до клопотання копії рішення у справі №910/8954/19 вбачається, що рішенням суду першої інстанції у зазначеній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Ватікан» до КП « Київтранспарксервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «Полюс» про визнання права ТОВ «Ватікан» на організацію та експлуатацію фіксованих місць для паркування за договором від 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01, укладеним з комунальним підприємством «Київтранспарксервіс». (а.с. 83-91 том 2)

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року (а.с. 96-98 том 2) провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ватікан" до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Полюс" про зобов`язання вчинити дії закрито.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що не зважаючи на те, що предмет позову у справах №910/8954/19 та №910/4574/19 є різним (про визнання права та про відновлення становища), проте предмет спору - фактично спір між сторонами виник щодо одних і тих самих правовідносин сторін, позовні вимоги обґрунтовані одними і тими самими обставинами, обидва позови направлені на захист одного і того ж права - права позивача, як виконавця послуг по договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування на експлуатацію 93 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 11 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: Деснянський р-н, вул. Електротехнічна (ринок "Фермер" - ринок "Троєщина") в межах III територіальної зони паркування м. Києва. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що господарським судом міста Києва у справі №910/8954/19 вирішено аналогічні спірні відносини, тобто є таким, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 часини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що провадження у даній справі №910/4574/19 підлягає закриттю, оскільки у справі №910/8954/19 рішення набрало законної сили, стосується того самого предмета спору і тих самих підстав позову.

Закриття провадження у - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами і які повністю відкидають можливість судового захисту особи у господарському суді.

Як свідчать матеріали справи, предмет позову у справах №910/4574/19 та №910/8954/19 є різним.

Так, у справі №910/4574/19 позивач просить суд відновити становище товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан», яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» належним чином виконати умови договору від 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

В свою чергу у справі №910/8954/19 позивач просить суд визнати право товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» на організацію та експлуатацію фіксованих місць для паркування за договором від 12.01.2018 року ДНП-2018-01/01, укладеним з Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс».

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року за № 5, визначення терміну «предмет позову» полягає у визначенні конкретних вимог позивача, «підстава позову» - чим він обґрунтовує свої вимоги і «зміст вимоги» - спосіб захисту свого права, який він обрав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення права.

За таких обставин, визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення права є різними способами захисту цивільних прав.

З огляду на вищевказане у справах №910/4574/19 та №910/8954/19 є одними й тими ж самими сторони, підстави позову, проте різні предмети позовів, тобто матеріально - правова вимога позивача до відповідача.

Таким чином, колегія судів дійшла висновку, що при наявності однакових сторін та підстав позову, але різних предметів позовів, судом першої інстанції помилково було закрито провадження у справі №910/4574/19 на підставі п. 3 ч.1 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Окрім того, провадження у справі №910/4574/19 закрито на підставі частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4)позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

1) заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення;

5) є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, закриття провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України можливе за сукупності таких умов: якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові від 23 липня 2019 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/406/19

Однак, колегія суддів зазначає, що рішення у справі №910/8954/19 не набрало законної сили, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень (інформація є загальнодоступною), рішення у вищевказаній справі було оскаржено до суду апеляційної інстанції, ухвалою від 11.11.2019 року було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року у даній справі №910/4574/19 є помилковою та передчасною, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкову ухвалу про закриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року у справі №910/4574/19 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року у справі №910/4574/19 скасувати.

Матеріали справи №910/4574/19 повернути до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.01.2020

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко