РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/16122/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "Українська залізниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" про стягнення 4 115,96 грн., за участю представника позивача - Аверіної В.Є., довіреність №124/ДнЄ/2020 від 18.12.2019 року, відповідача-1 - не з`явився, відповідача-2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 4115,96 грн. вартості недостачі вугілля на підставі ст.ст. 908, 909 ЦК України та п.п. 2, 6, 22, 24, 105, 110 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті було призначено на 25.11.2019 року.

Відповідачі в судове засідання 22.01.2020 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень, відзив на позов не надали.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача-2 підлягають задоволенню, а в позові до відповідача-1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2018 року ТОВ «ЦЗФ «СЕЛИДІВСЬКА», згідно залізничної накладної № 52710076 відправило вагон № 60350600 з кам`яним вугіллям марки ДГ (0-100) масою 65 150 кг на адресу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго».

Також, 03.07.2019 року ТОВ «ЦЗФ «СЕЛИДІВСЬКА», згідно залізничної накладної № 50516509 відправило вагон № 67615054 з кам`яним вугіллям марки ДГ (0-100) масою 68 250 кг на адресу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго».

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до Комерційного акту № 476906/1842 від 09.11.2018. з прибуттям вагону №60350600 на станцію «Енергодар» Придніпровської залізниці вагон було відчеплено для комісійного переважування, встановлено, що: вантаж завантажено насипом. Вантаж промаркован поперечними борознами по всьому вагону, нанесені катком. Вантаж маркован вапном. Нетто: 65150 кг, Тара: 23500 кг. Фактично після зважування вичвилось: Брутто: 87510 кг., тара 23500 кг з буса вагона, Нетто: 64010 кг, що менш документа на 1140 кг. Вагон у технічному та комерційному відношенні справний. Навантаження насипом, нижче бортів на 10-20 см. Маркування не порушене, без виїмок та поглиблень. Вагон без дверей, люка закриті. Течі вантажу немає».

Відповідно до Комерційного акту № 476906/537 від 05.07.2019, з прибуттям вагону № 67615054 на станцію «Енергодар» Придніпровської залізниці вагон було відчеплено для комісійного переважування, встановлено, що: вантаж завантажено насипом. Вантаж промаркован поперечними борознами по всьому вагону, нанесені катком. Вантаж маркован вапном. Нетто: 68250 кг, Тара: 22200 кг. Фактично після зважування вичвилось: Брутто: 88850 кг., тара 22200 кг з буса вагона, Нетто: 66650 кг, що менш документа на 1600 кг. Вагон у технічному та комерційному відношенні справний. Навантаження насипом, вище бортів на 15 см. Маркування не порушене, без виїмок та поглиблень. Вагон без дверей, люка закриті. Течі вантажу немає».

За розрахунком позивача, розмір збитків, завданих внаслідок недостачі вантажу у вагонах №60350600 та № 67615054, з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 27.11.2000р. за № 644, та становить 4 115,96 грн. При цьому, позивачем при розрахунку збитків була врахована норма природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто в розмірі 1% від маси, зазначеної в перевізних документах.

Заявлені до стягнення 4 115,96 грн. збитків позивач просить стягнути з відповідача-1, як перевізника, та відповідача 2, як вантажовідправника, пропорційно ступеня їх вини.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявні довідки про вартість вугільної продукції у вагонах №60350600 та № 67615054.

При цьому, судом визнається правомірним посилання позивача, що природна втрата маси вантажу має застосовуватись у розмірі 1% від маси нетто, зазначеної у перевізних документах з огляду на таке.

Згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) "Вугілля кам`яне, антрацит; брикети, котуни та аналогічні види твердого палива, одержані з кам`яного вугілля" (код товару 2701) відноситься до групи товарів 27 "Палива мінеральні; нафта та продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні".

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, при видачі вантажів, які відносяться до мінерального паливо, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить - 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Таким чином, загальна сума недостачі з врахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить 0,4885 т. у вагоні № 60350600 на загальну суму 1 340,86 грн., та 0,9175 т. у вагоні № 67615054 на загальну суму 2 775,13 грн.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про покладення на відповідача-2 (вантажовідправника) збитків у розмірі 4 115,96 грн. (1 340,86 грн. + 2 775,13 грн.) вартості недостачі вантажу у вагонах №60350600 та № 67615054, оскільки згідно комерційних актів на станцію призначення вагони надійшли у справному стані, з непорушеним маркуванням вантажу, тобто нестача вантажу виникла внаслідок недовантаження вантажовідправником.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено саме відповідачем-2, а тому позовні вимоги до відповідача-2 в частині стягнення 4 115,96 грн. грн. вартості нестачі вантажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. А в позові до відповідача-1 слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача-2.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул. Миру, 34, код 31714629) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, код 00130872) 4 115 (чотири тисячі сто п`ятнадцять) грн. 96 коп. збитків, 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. судового збору.

В позові до відповідача-1 Акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна