Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2020 р. Справа № 906/354/17.

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про зміну способу виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой"

до Приватного підприємства "Вікінг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство "Транс Петроль"

про зобов`язання повернення орендованого майна (шини) та стягнення 252769,00грн

за участю представників сторін:

від стягувача: Рибчинчук Д.А. - адвокат (ордер серія КВ №449328 від 24.01.2020)

від боржника (заявника): Головко С.В. - директор

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області 15.06.2017 позов задоволено частково; зобов`язано Приватне підприємство "Вікінг" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой" вантажні шини залишковою вартістю 3824014,16 грн згідно з переліком, а також стягнуто з Приватного підприємства "Вікінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой" 57360,21 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення видано накази №906/354/17 від 06.07.2017.

16.01.2020 від ПП "Вікінг" надійшла заява про зміну способу виконання рішення суду у справі, яка мотивована відсутністю у боржника майна в натурі, яке визначене рішенням суду, що засвідчено актом державного виконавця від 12.07.2018. Посилаючись на ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", просить змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/354/17 з повернення майна в натурі на сплату ПП "Вікінг" коштів ТОВ "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой" у сумі вартості вантажних шин у кількості 385 штук, що становить 3824014,16 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2020 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

27.01.2020 представник стягувача через загальний відділ (канцелярію) суду подав письмові пояснення на заяву, в яких вказано, що відповідно до ст. 331 ГПК України боржник не має право подавати заяву про зміну способу виконання рішення суду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про зміну способу виконання рішення суду підтримав, а також надав письмові пояснення.

За твердженням представника ПП "Вікінг", загальна сума заборгованості підприємства перед ТОВ "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой", враховуючи борг за договором оренди №940/2015 від 01.12.2015, судові витрати стягувача у справах №906/11097/16 та №906/354/17 станом на 23.10.2018 становила 1131873,65 грн. Вказана сума сплачена третьою особою ПП "АЗС Онлайн", що підтверджується платіжним дорученням №300384 від 24.10.2018. Старшим державним виконавцем управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про зняття арешту з майна ПП "Вікінг", в якій констатовано, що боржник фактично виконав рішенням судів. Водночас у боржника відсутнє майно в натурі.

Представник ТОВ "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой" в засіданні суду просив відмовити в задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд відмовляє в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За приписами ч. 1, 4 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, лише за наявності обставин та в порядку, передбачених вказаними нормами, сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Інститут зміни способу виконання судового рішення є інститутом процесуального права та його застосування не може змінювати матеріально-правові відносини між сторонами.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Згідно з доктриною цивільного права віндикаційним є позов неволодіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).

Сторонами віндикаційного позову є позивач - власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном або особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє майном на підставі договору (наприклад, оренди, схову, комісії) або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Відповідачем є особа, яка незаконно володіє майном (незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його в особи, яка не мала права його відчужувати), тобто володіє ним без відповідної правової підстави або коли такі підстави раніше були, а потім відпали (наприклад, після закінчення строку договору найму або схову).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.06.2017 встановлено, що договір оренди вантажних шин №940/2015, укладений між ТОВ "Мережа Сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" та ПП "Вікінг", розірваний з 01.09.2016. Розірвання договору спричиняє припинення договірного зобов`язання та є підставою для повернення об`єкта оренди власнику.

В матеріалах справи наявна копія акта державного виконавця від 12.07.2018, в якому зазначено про відсутність майна, що підлягає поверненню за наказом №906/354/17 за юридичною адресою місцезнаходження боржника, підприємство за місцем реєстрації діяльність не здійснює (а.с. 131 у т.3).

Відсутність майна, визначене рішенням суду, за місцем державної реєстрації підприємства не може свідчити про відсутність такого майна взагалі. При цьому заявник не обґрунтував наявність обставин, які підтверджують неможливість виконання рішення у порядку і способом, раніше встановленим.

При цьому посилання представника ПП "Вікінг" про сплату коштів в межах зведеного виконавчого провадження не стосується предмета розгляду поданої заяви.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви боржника в частині зміни способу виконання рішення господарського суду від 15.06.2017 у справі №906/354/17.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства "Вікінг" про зміну способу виконання рішення суду у справі №906/354/17.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Повний текст ухвали складено: 30.01.2020

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам

4- третій особі

Відправити рек.