ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"29" січня 2020 р. м ХарківСправа № 922/204/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, проспект Соборності, буд. 15)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" (64703, Харківська обл., м. Барвінкове, вул. Центральна, буд. 63)
про стягнення 27 320,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус Агро" про стягнення 27320,13 грн., з яких: сума основного боргу у розмірі 18821,00 грн., пеня у розмірі 1929,53 грн., штраф у розмірі 3079,80 грн., та 3489,80 грн. процентів річних.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за договором поставки №АП-19-4868 від 10.09.2019 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Дослідивши вищезазначені матеріали позовної заяви, Суд дійшов до висновку про залишення їх без руху, оскільки вони подані без додержання вимог пунктів 8, 9, 10 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), про що зазначає наступне.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Однак у даному разі, дослідивши матеріали позовної заяви, суд констатує, що позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, пунктом 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Натомість, дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позовна заява не містить визначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, пунктом 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте дослідивши матеріали позовної заяви суд встановив, що позовна заяви не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору, який підлягає сплаті за вимогу майнового характеру становить 2102,00 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в якості доказів сплати судового збору позивачем подано платіжне доручення №5158 від 26.12.2019 на суму 1921,00 грн., а також платіжне доручення №38 від 14.01.2020 на суму 200,00 грн.

Натомість, зі змісту платіжного доручення №38 від 14.01.2020 слідує, що грошові кошти у розмірі 200,00 грн. було перераховано за неналежними реквізитами, оскільки відповідно до повідомлення Державної казначейської служби України з 01.01.2020 року введені в дію нові рахунки для сплати та зарахування судового збору, відомості про які розміщено на офіційному веб-сайті суду за таким посиланням: http://court.gov.ua/.

А відтак, позивачем згідно платіжного доручення №38 від 14.01.2020 сплачено судовий збір не у встановленому законом порядку, за неналежними реквізитами, а тому вказане платіжне доручення не може вважатись судом належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 181,00 грн. за належними реквізитами та надати докази такої сплати.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що подані останнім докази не відповідають вимогам статті 91, частини другої статті 164 ГПК України, оскільки копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи.

У даному разі, з матеріалів позовної заяви вбачається, що подані в обґрунтування позовних вимог копії доказів були засвідчені позивачем без дотримання вищевказаних вимог, оскільки не містять відміток із зазначенням назви посади особи яка засвідчує копію, її прізвища та ініціалів.

Згідно з вимогами статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява на підставі ст. 174 ГПК України підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк у п`ять календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення позивачем зазначених у цій ухвалі недоліків.

3. Зобов`язати позивача у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків та подання нових доказів невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази про це надати суду.

4. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 29.01.2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова