ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3340/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології", м.Київ
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О.Морозова", м.Харків
про стягнення 864 596,87грн
за участю представників:

від позивача: Карась Б.О., ордер серія КВ № 407932 від 04.10.2019

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О.Морозова" (надалі - відповідач) про стягнення 864596,87грн., з яких: 774180,08грн. основного боргу, 69177,75грн. штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, 12026,30грн. 3% річних, 9212,74грн. інфляційного збільшення суми боргу.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих консультативних послуг за договором №902-1/3419-ХКБМ від 28.02.2017.

Ухвалою від 21.10.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.11.2019.

У підготовчому засіданні 19.11.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 18.12.2019.

У судовому засіданні 18.12.2019 судом оголошено перерву до 15.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 15.01.2020 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзиву не надав, представника у призначене судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 15.01.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

28 лютого 2017 року між відповідачем, як замовником, та позивачем, як виконавцем, укладено договір №902-1/3419-ХКБМ (надалі - Договір), яким було визначено загальний перелік та умови надання виконавцем замовнику послуг з підтримки Програмного комплексу "ІТ-Enterprise" в складі: консультаційних послуг по супроводу Програмного комплексу; консультаційних послуг з оновлення версії Програмного комплексу; поставки нових версій Програмного комплексу; гарантійний супровід Програмного комплексу.

Протягом строку дії Договору позивач здійснив на користь відповідача поставку нових версій Програмного продукту на загальну суму 238163,02грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання-передачі №902-1/3419-ХКБМ/456 від 30.06.2017, №902-1/3419-ХКБМ/357 від 24.05.2017, №902-1/3419- ХКБМ/358 від 31.05.2017, №902-1/3419-ХКБМ/1113 від 29.12.2017, №902-1/3419-ХКБМ/1114 від 29.12.2017, №902-1/3419-ХКБМ/1115 від 29.12.2017, №902-1/3419-ХКБМ/1116 від 29.12.2017, №902-1/3419-ХКБМ/1119 від 29.12.2017.

Відповідач оплатив позивачу в повному обсязі поставку нових версій Програмного комплексу, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками по рахунку позивача.

Крім того, позивач надав відповідачу за Договором консультаційні послуги на загальну суму 774180,08грн., що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі робіт (послуг) №902-1/3419-ХКБМ/325 від 29.03.2019.

Підпунктом 2.1.2 Договору визначено умови та порядок оплати консультативних послуг - помісячно, згідно з фактичним обсягом наданих консультаційних послуг з підтримки Програмного комплексу згідно Акту наданих послуг за місяць протягом 2 банківських днів після підписання Акту наданих послуг.

Однак, відповідач оплату за надані за Договором консультаційні послуги у вказаний строк не здійснив, у зв`язку з чим позивач направив йому вимогу від 09.07.2019 №355, в якій просив погасити заборгованість протягом 10 календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Дана вимога відповідачем не виконана, заборгованість в розмірі 774180,08грн. до даного часу не погашена.

У зв`язку із викладеними обставинами, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 774180,08грн. основного боргу, 69177,75грн. штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, 12026,30грн. 3% річних, 9212,74грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу консультаційні послуги за Договором на загальну суму 774180,08грн., які мали бути оплачені останнім не пізніше 02.04.2019, включно.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати наданих за Договором послуг.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 774180,08грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору.

Частиною 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 69177,75грн. штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, 12026,30грн. 3% річних, 9212,74грн. інфляційного збільшення суми боргу за період з 03.04.2019 по 08.10.2019.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О.Морозова" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, буд126, код 14310299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інформаційні технології" (02072, м.Київ, вул.Єлизавети Чавдар, буд.5, офіс 212, код 30116577) 774180,08грн. основного боргу, 69177,75грн. штрафних санкцій за прострочення грошового зобов`язання, 12026,30грн. 3% річних, 9212,74грн. інфляційного збільшення суми боргу, а також 12968,95грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "27" січня 2020 р.

Суддя М.В. Калантай