ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р. м. Київ Справа№ 910/12993/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Суліма В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 (повний текст складено 05.04.2019)

у справі №910/12993/18 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролего Естейт"

за участю третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом"

про стягнення 2 468,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролего Естейт" про стягнення 2 468,39 грн. заборгованості, яка складається з 2 380, 78 грн. основного боргу, 65, 53 грн. інфляційних нарахувань, 22, 08 грн. 3 % річних.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 527/08/14 про надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території в частині оплати наданих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 у справі №910/12993/18 в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем надання відповідачу у січні-квітні 2018 комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території на підставі договору №527/08/14 від 11.08.2014.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи позивача зводяться до того, що останнім безперебійно надавались відповідачу комунальні послуги на виконання умов договору, в свою чергу, відповідач не відмовлявся від їх отримання та не заперечував щодо повноти їх надання, що підтверджується відомістю нарахувань та оплат.

Апелянт зазначає, що матеріалами справи не підтверджується прийняття позивачем пропозиції відповідача про укладення додаткової угоди про розірвання договору, відтак, відсутній факт укладання між сторонами додаткової угоди про розірвання спірного договору.

Апелянт вказує, що відповідно до умов договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

На переконання скаржника, ОСББ не надає співвласникам жодних послуг, в т.ч. житлово - комунальних, та не може бути виконавцем послуг у відносинах зі співвласником.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує про необґрунтованість та надуманість доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У письмових поясненнях щодо апеляційної скарги представник третьої особи заперечує проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі з підстав їх необґрунтованості, просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача 16.05.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №910/12993/18 апеляційну скаргу позивача залишено без руху, з огляду на неподання належних доказів сплати судового збору.

10.06.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої, зокрема, надано оригінал платіжного доручення №8739 від 04.06.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 у справі №910/12993/18 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, у зв`язку з перебуванням суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. у відпустці з 29.07.2019 по 30.08.2019 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Яковлєв М.Л., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

05.12.2012 рішенням правління Публічного акціонерного товариства "ХК "Київміськбуд", оформленого протоколом засідання правління №47, визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" експлуатуючою організацією будинків по об`єкту "Житлові будинки з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери в кварталі, обмеженому вулицями Павлівською, Чорновола та Златоустівською у Шевченківському районі м. Києва". Передано на баланс, обслуговування і експлуатацію Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" вказаний житловий комплекс.

Наказом №00025/0/8 від 19.03.2013 Публічного акціонерного товариства "ХК "Київміськбуд" визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" експлуатуючою організацією будинків по об`єкту "Житлові будинки з підземними гаражами та об`єктами соціально-побутової сфери в кварталі, обмеженому вулицями Павлівською, Чорновола та Златоустівською у Шевченківському районі м. Києва".

Згідно акту від 01.09.2014 житловий будинок по вул. Златоустівська, 55 у місті Києві передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на обслуговування та експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва №26839569 від 16.09.2014 про право власності на нерухоме майно та витягу №26840511 від 16.09.2014 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Товариству з обмеженою відповідальністю "Пролего Естейт" належать нежитлові приміщення №1 по №4 (група приміщень №60) в літ. А, загальною площею 143,5 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55.

11.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролего Естейт" (споживач) було укладено договір №527/08/14 про надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до п.1.1 якого постачальник надає комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території на нежитлові приміщення №1-3, по технічному паспорту №60 в будинку по вул.Златоустівська № 55 у м . Києві, загальною площею 143,5 кв.м, що належать споживачу на праві власності згідно акту прийому-передачі від 31.07.2014 та використовується під дитячу студію.

За умовами п.1.2 договору №527/08/14 від 11.08.2014 споживач сплачує вартість наданих послуг, до яких входить плата за вивіз твердих побутових відходів, згідно розрахунку, який є невід`ємним додатком до даного договору.

Згідно п.1.3 укладеного між позивачем та відповідачем договору оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційних послуг) здійснюється щомісячно не пізніше 3 числа поточного місяця в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів у розмірі 100% передоплати обумовленої у додатку №1. Передоплата здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця, протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору.

У п.2.2.1 договору вказано, що споживач зобов`язується сплачувати комунальні послуги не пізніше трьох днів з дня отримання рахунку - фактури, але не пізніше 3 числа наступного місяця, незалежно від фінансових результатів своєї діяльності. Отримувати рахунок у постачальника є обов`язком споживача, несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від зобов`язання своєчасної оплати.

Пунктом 2.2.7 договору передбачено обов`язок споживача щомісяця підписувати акти наданих послуг та один примірник повертати постачальнику.

Термін дії договору встановлюється з 01.08.2014 по 31.07.2015 і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається переукладеним на той самий строк і на тих самих умовах, якщо за місяць до припинення його дії жодна зі сторін не повідомила про його розірвання (п.п.6.1, 6.2 договору №527/08/14 від 11.08.2014).

У додатку №1 до договору №527/08/14 від 11.08.2014 погоджено розрахунок до договору про надання комунальних послуг та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території вул.Златоустівська, 55. Згідно змісту вказаного додатку розмір експлуатаційних витрат становить 378,84 грн., вартість комунальних послуг: холодна вода 3,24 грн. за м3. Водовідведення холодної води 2,98 грн. за м3, що загалом на місяць становить 454,61 грн.

За твердженнями позивача, у період з січня по квітень 2018 (включно) останнім надавались відповідачу послуги згідно умов договору №527/08/14 від 11.08.2014, загальна вартість таких послуг склала 2380,78 грн.

За наслідками надання послуг за вказаний вище період Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" було складено акти наданих послуг та рахунки на їх оплату.

Позивач зазначає, що ТОВ "Пролего Естейт" рахунки за період з січня по квітень 2018 оплачено не було, що стало підставою для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 ГПК України).

Виходячи із змісту ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Однак, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

Частиною 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже, при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги та послуги з обслуговування прибудинкової території, позивачем повинно бути доведено суду факт виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків з надання послуг, обставини надання таких послуг у спірний період та наявність обов`язку відповідача внести на рахунок позивача плату за послуги в узгодженому сторонами розмірі, строк виконання якого настав.

В обґрунтування своїх вимог, ТОВ "Перший український експертний центр" посилалось на те, що ТОВ "Пролего Естейт" не було оплачено рахунки на оплату комунальних послуг та послуг з обслуговування прибудинкової території за період з січня по квітень 2018 за договором №527/08/14 від 11.08.2014, внаслідок чого у останнього утворилось 2380,78 грн. заборгованості. При цьому, позивачем зазначено, що до складу послуг, наданих у вказаний період належать: вивезення побутових великогабаритних відходів, рідких відходів; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м.Київ, вул.Златоустівська, 55, починаючи з 01.10.2017 надає Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" на підставі договору № 3 від 01.10.2017. Враховуючи вищенаведене, відповідач стверджує, що в нього відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки послуги, стягнення заборгованості за які є предметом спору у даній справі, ТОВ "Перший український експертний центр" не надавались, а відповідачем, в свою чергу, не отримувались та за відповідними актами не приймались.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 ГПК України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем належних та допустимих у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України доказів надання послуг відповідачу у спірний період до матеріалів справи надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, акти наданих послуг за спірний період, які було надано позивачем в обґрунтування своїх вимог, з боку відповідача не підписано та печаткою не скріплено. Крім того, доказів надання постачальником за договором №527/08/14 від 11.08.2014 таких актів споживачу на підпис матеріали справи не містять. Умовами укладеного між позивачем та відповідачем правочину не передбачено обов`язку споживача самостійно отримувати відповідні акти у виконавця.

Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За приписами ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Згідно ст.1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частинами 1, 4 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" унормовано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2016 здійснено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом", що підтверджується доданими до матеріалів справи документами.

22.07.2016 відбулись загальні збори членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом", результати яких оформлено протоколом №03 від 22.07.2016.

Загальними зборами було прийнято рішення про самозабезпечення потреб співвласників будинку по вул. Златоустівська, 55, починаючи з 01.10.2017 та відмову від послуг обслуговуючої організації - ТОВ "Перший український експертний центр", починаючи з 01.10.2017.

07.08.2017 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" звернулось до позивача з листом, в якому повідомлено про рішення співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м.Київ, вул.Златоустівська, 55, про самозабезпечення потреб співвласників з 01.10.2017, та просило передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" примірник технічної документації на будинок, а також документи, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і плани інженерних мереж. Вказаний лист було отримано ТОВ "Перший український експертний центр" 09.08.2017, що підтверджується відбитком штампу реєстрації вхідної документації у нижньому правому куті аркуша. 26.09.2017 аналогічного змісту лист позивачем було отримано від третьої особи.

Матеріалами справи підтверджується, що 01.10.2017 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" та ТОВ "Пролего Естейт" було укладено договір про спільні дії щодо утримання багатоквартирного будинку, згідно п.1.2 якого об`єднання здійснює управління багатоквартирним будинком, в тому числі, спільним майном багатоквартирного будинку, за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, 55.

За умовами п.1.3 вказаного правочину власник виступає споживачем житлово-комунальних послуг з постачання електричної енергії, холодної води та водовідведення, опалення, тощо, а також іншого спільного майна, яке утримується і управляється об`єднанням.

Згідно п.1.10 договору №3 від 01.10.2017 об`єднання безпосередньо або з дозволу власників шляхом залучення на конкурсних засадах фізичних та/чи юридичних осіб забезпечує належну експлуатацію неподільного та загального (спільного) майна житлового будинку, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг, забезпечує відповідні умови користування неподільним та загальним майном власників.

Зі змісту п.п. 4.1 - 4.4 договору №3 від 01.10.2017 вбачається, що вартість житлово-комунальних послуг на вході до внутрішньобудинкових мереж і систем визначається постачальниками таких послуг. До вартості житлово-комунальних послуг, спожитих кінцевим споживачем, включаються щомісячний внесок співвласника на утримання спільного майна, включаючи витрати на вивезення сміття. Такі внески співвласника є обов`язковими платежами кінцевого споживача (в тому числі, особи, яка не зареєструвала право власності, але має право на таку реєстрацію). Щомісячний внесок власників нежитлових приміщень на утримання спільного майна не залежить від розміру спожитих житлово-комунальних послуг, і розраховується пропорційно загальній площі нежитлового приміщення, яке належить власнику.

Як свідчать матеріали справи, в межах вказаного договору відповідачем та третьою особою було підписано акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з утримання будинку та прибудинкової території: №1/П від 31.01.2018 на суму 932,75 грн., №2/П від 28.02.2018 на суму 932,75 грн., №3/П від 31.03.2018 на суму 932,75 грн., №4/П від 30.04.2018 на суму 932,75 грн.

Тобто, у період з січня по квітень 2018 послуги з утримання будинку та прибудинкової території отримувались та приймались відповідачем від третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені вище акти було оплачено відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями №314 від 20.02.2018, №343 від 14.03.2015, №395 від 13.04.2018 та №442 від 16.05.2018.

Акти наданих послуг, які було надано позивачем в якості обґрунтування позовних вимог, з боку відповідача не підписано та печаткою не скріплено. Доказів надання постачальником за договором №527/08/14 від 11.08.2014 таких актів споживачу на підпис матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції враховано, що послуги з утримання прибудинкової території надавались не безпосередньо третьою особою, а залученим виконавцем.

20.09.2017 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоенергосервіс 2100" було укладено договір №1909/2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є надання виконавцем послуг з утримання будинку і споруд, прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку №55 по вул.Златоустівська у м.Києві, що включає в себе: технічне обслуговування інженерних мереж будинку (центральне опалення, гаряче водопостачання, холодне водопостачання, каналізація (в тому числі, зливова), електропостачання; аварійне обслуговування інженерних мереж будинку (центральне опалення, гаряче водопостачання, холодне водопостачання, каналізація (в тому числі, зливова), електропостачання; ремонтні та будівельні роботи (планові, позапланові та поточні ремонти) інженерних мереж, обладнання, та будівельних конструкцій будинків: вхідні групи, спільні коридори, сходові клітини, покрівля, вікна, двері, сміттєпроводи та ін.); благоустрій прибудинкової території будинку; прибирання сходових клітин; прибирання прибудинкових територій; прибирання загальних приміщень будинку (спільні коридори, сходові клітини, підвал, технічний поверх); дератизація, дезінфекція загальних приміщень будинку; технічне обслуговування ліфтів; експлуатація номерних знаків на будинках; надання додаткових платних послуг з ремонту і обслуговування сантехнічного та електричного обладнання, що знаходиться у квартирах мешканців будинку за встановленим прейскурантом.

Обставини виконання комплексу послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку №55 по вул. Златоустівська у місті Києві з січня по квітень 2018 підтверджуються наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт від 31.01.2018, від 28.02.2018, від 31.03.2018, від 30.04.2018. Послуги згідно вказаних актів було оплачено Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Златодом", що підтверджується платіжними дорученнями №13 від 21.02.2018, №16 від 20.03.2018, №19 від 20.04.2018 та №24 від 21.05.2018.

Позивачем заявлено до стягнення вартість таких комунальних послуг як: вивезення побутових великогабаритних відходів, рідких відходів; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.

Проте, зі змісту умов договору №527/08/14 від 11.08.2014, а саме додатку №1 до нього полягає, що до його вартості внесено вартість експлуатаційних витрат та комунальних послуг з постачання холодної води та водовідведення та вивозу твердих побутових відходів.

Таким чином, відсутні підстави достеменно вважати погодженими між позивачем та відповідачем у вказаному правочині надання споживачу всього переліку послуг та їх вартість, заборгованість з оплати яких є предметом спору у справі.

Одночасно, зміст договору №1909/2017 від 20.09.2017 та додатків до нього свідчить про те, що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Златодом" дійсно було забезпечено потреби співвласників багатоквартирного будинку з отримання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, включаючи послуги з вивезення побутових великогабаритних відходів, рідких відходів; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо належної доказової обґрунтованості тверджень відповідача та третьої особи про те, що послуги з утримання будинку №55 по вул. Златоустійвській у м.Києві у січні - квітні 2018 отримувались власником приміщення не від позивача, що фактично виключає наявність підстав для стягнення їх вартості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр".

Посилання позивача на те, що договір №527/08/14 від 11.08.2014 у січні-квітні 2018 був чинним та не розривався відповідачем, наведених вище висновків суду не спростовують, оскільки, як вказувалось вище, складовою предмету доказування у спорах про стягнення заборгованості за надані послуги, є саме доведення суду належними та допустимими доказами обставин їх безпосереднього надання позивачем відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, третьою особою неодноразово було повідомлено відповідача про рішення співвласників багатоквартирного будинку про відмову від послуг ТОВ "Перший український експертний центр" (листи від 07.08.2017 та від 25.09.2017 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Златодом").

Посилання позивача на те, що після 01.10.2017 відповідач ще продовжував оплачувати відповідні послуги саме позивачу, не є доказами виникнення такого грошового обов`язку у ТОВ "Пролего естейт" у січні-квітні 2018. В матеріалах справи також міститься заява ТОВ "Пролего естейт", скерована ТОВ "Перший український експертний центр" про повернення помилково сплачених коштів в сумі 2819,76 грн., які було перераховано після 01.10.2017.

Крім того, представлені позивачем договори та акти виконаних робіт на вивіз сміття, постачання електроенергії не є належними доказами надання таких послуг саме відповідачу у спірний період.

У листі №1624 від 09.11.2017 ТОВ "Перший український експертний центр" вказано, що працівники ОСББ "Златодом" перешкоджають виконувати роботи з обслуговування будинку. Працівники ТОВ "Перший український експертний центр" не мають доступу до приміщення електрощитової та машинних приміщень ліфтів, відсутній зв`язок з ліфтами. Тобто, з огляду на зміст вказаного листа суд критично ставиться до тверджень позивача на надання відповідачу послуг з обслуговування ліфтів, освітлення місць загального користування і підвальних приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.

В той же час, місцевим господарським судом встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/23740/17 за позовом ОСББ "Златодом" до ТОВ "Перший український експертний центр", ПАТ "ХК "Київміськбуд" про зобов`язання передати технічну документацію на багатоквартирний будинок, що розташований по вулиці Златоустівській 55.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, фактичне не передання технічної документації на будинок позивачем третій особі у даному випадку не є беззаперечним доказом надання відповідних послуг з утримання вказаного будинку у спірний період саме ТОВ "Перший український експертний центр".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наявними в матеріалах страви доказами спростовуються твердження позивача про надання відповідачу у січні-квітні 2018 на підставі договору №527/08/14 від 11.08.2014 комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території на суму 2380,78 грн., а вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню як похідні.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем в апеляційній скарзі

Твердження апелянта про неможливість розірвання договору №527/08/14 від 11.08.2014 є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Багатоквартирний будинок (житловий комплекс) як цілісність є спільною частковою власністю власників всіх приміщень у цьому будинку (але майно, зазначене в ч. 2 ст. 382 ЦК України, є одночасно їхньою спільною сумісною власністю).

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Тобто, виключно власники квартир та нежитлових приміщень в багатоквартирних будинках мають право колективно вирішувати всі питання, пов`язані зі своєю співвласністю. В тому числі визначати виконавця послуг з управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг, визначати порядок використання та розпорядження спільним неподільним майном.

При цьому позивачем не надано, а в матеріалах справи не міститься рішення співвласників багатоквартирного будинку № 55 по вулиці Златоустівській у місті Києві про обрання ТОВ "Перший український експертний центр" обслуговуючою організацією.

Твердження скаржника про те, що позивач припинив надавати житлово-комунальні послуги саме з 16.05.2018 не відповідає дійсності, оскільки з 01.10.2017 відбулася відмова від послуг обслуговуючої організації ТОВ "Перший український експертний центр", у відповідності із рішенням загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, оформленого Протоколом № 3 загальних зборів співвласників від 22 липня 2017 (а.с. 120-123, т. 1), було прийнято рішення про самозабезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку № 55 по вулиці Златоустівська у місті Києві.

Після проведення вищезгаданих зборів, Головою правління ОСББ «Златодом» Боярчуком Д.Є. було поінформовано ТОВ «Перший український експертний центр» про прийняте рішення співвласників щодо самозабезпечення та відмову співвласників від послуг ТОВ «Перший український експертний центр» та необхідність передати технічну документацію на будинок у відповідності до норм чинного законодавства України.

09 серпня 2017 Голова правління ОСББ «Златодом» Боярчук Д.Є. звернувся листом до ТОВ «Перший український експертний центр», вх. № 1936 від 09 серпня 2017, з проханням передати примірник технічної та іншої, передбаченої законодавством документації на будинок, а також документ, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і плани інженерних мереж.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про відмову в позові.

Доводи відповідача та третьої особи, викладені у відзиві та у поясненнях щодо апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 у справі №910/12993/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 у справі №910/12993/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2019 у справі №910/12993/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12993/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді В.В. Сулім

М.Л. Яковлєв