ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1566/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Чайковський І.М., ордер;

від відповідача: не з`явився;

вільний слухач: Голубенко Д.К., посвідчення адвоката;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019, постановлене суддею Е.М. Олейняш у м. Миколаїв, повний текст якого складено 25.10.2019

у справі №915/1566/19

за позовом: Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича

до відповідача: Миколаївської міської ради

про: визнання поновленим договору оренди землі на умовах додаткової угоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Фізична особа-підприємець Бойкун Костянтин Михайлович звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївської міської ради про визнання поновленим на 5 років договору оренди землі, укладеного 29.06.2009 року між Миколаївською міською радою та фізичною особою підприємцем Бойкуном Костянтином Михайловичем, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 29.06.2009 року за №00 та у Миколаївській міській раді за № 6616, на умовах додаткової угоди у визначеній позивачем редакції, яка викладена в прохальній частині позовної заяви.

Позов, з посиланням на положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», мотивований тим, що позивач, як орендар, продовжує використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди, належним чином виконує умови договору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою та внаслідок відсутності письмового повідомлення відповідача про відмову у поновленні договору, має право на поновлення договору оренди землі на той самий строк, про що орендодавцю було направлено відповідне повідомлення.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі №915/1566/19 у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване наступним:

позивач не направляв відповідачу проект додаткової угоди, що свідчить про недотримання процедури реалізації права на поновлення строку дії договору та відсутність підстав для тверджень про порушення прав позивача;

за змістом викладеної позивачем в прохальній частині позову додаткової угоди позивачем з пункту 3.1 договору фактично виключено умову щодо порядку (процедури) продовження дії договору, що суперечить положенням ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити реального захисту порушеного права, так як договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді

Не погодившись з означеним рішенням суду, Фізична особа - підприємець Бойкун Костянтин Михайлович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі №915/1566/19 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича до Миколаївської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 29.06.2009 та зареєстрованого у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 29.06.2009 за №00 та у Миколаївській міській раді за №6616, на умовах додаткової угоди задовольнити повністю; судові витрати, в тому числі на подання апеляційної скарги, покласти на відповідача; розгляд апеляційної скарги здійснити у судовому засіданні з викликом учасників справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що полягає в наступному:

висновки суду про порушення позивачем положень ч.ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в частині обов`язку направити на адресу орендодавця проект додаткової угоди не відповідають змісту ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Апелянт наголошує, що даною нормою законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, від права вважати продовженим договір оренди землі, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті;

підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою;

в матеріалах справи міститься заява позивача, яка подана до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, якою позивач до моменту закінчення дії договору оренди землі повідомив відповідача про свій намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі. Отже, орендарем земельної ділянки належним чином було виконано свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця більш ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору, як це передбачено положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

відповідачем не було виконано установленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та повідомити позивача про прийняте ним рішення, у зв`язку з чим поведінку орендодавця у даному випадку не можна визнати добросовісною;

після закінчення строку дії Договору оренди землі, у встановлений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» місячний строк Миколаївська міська рада жодних заперечень проти поновлення Договору не висловила, лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачу не направляла.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.11.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі №915/1566/19; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 16.12.2019.

17.12.2019 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд залишити без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі №915/1566/19 за позовом Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича до Миколаївської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі на умовах додаткової угоди.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди» Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду, в будь-яких випадках необхідною умовою для поновлення договору на новий строк є здійснення орендарем повідомлення в установлені строки про намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, чого позивач не зробив.

Так, позивач звернувся з заявою про поновлення договору на новий строк з порушенням строків передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а саме за 10 днів до закінчення строку дії договору.

Застосування ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», виходячи з правової позиції Великої палати Верховного суду у справі № 594/376/17-ц (постанова від 10.04.2018), можливе лише наявності сукупності юридичних фактів, а саме: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди

В свою чергу, судом встановлено, що позивач не направляв відповідачу проект додаткової угоди, що свідчить про недотримання процедури реалізації права на поновлення строку дії договору

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, відповідач вважав, що рішення суду в даній частині є законним та обґрунтованим, оскільки належним способом захисту порушеного права у випадку застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є позов про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих же умовах, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити реального захисту порушеного права, так як договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.12.2019 справу №915/1566/19 призначено до розгляду на 20.01.2020 о 15:00 год.

В судовому засіданні, представник позивача висловився на підтримку власних доводів, які викладені письмово.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, зміст доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

29.06.2009 між Миколаївською міською радою (Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Бойкун Костянтином Михайловичем (Орендар) укладено договір оренди землі № 6616.

Відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 25.03.09 за № 33/43 передала, а Фізична особа-підприємець Бойкун Костянтин Михайлович прийняв в оренду земельну ділянку для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Новозаводській, поблизу житлового будинку № 4 без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно з п. 2.1 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 60 кв.м., у тому числі 23 кв.м. під тимчасовою забудовою та 37 кв.м. під проїздами, проходами та площадками, без права передачі її в суборенду.

Відповідно до п. 2.2 Договору, на земельній ділянці знаходиться торговельний павільйон з літнім майданчиком.

Згідно з п. 3.1 Договору, договір діє протягом 3 (трьох) років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутись до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для поновлення договору буде відповідне рішення орендодавця.

Договір оренди підписано та скріплено печаткою Орендодавця, а також зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00 від 29.05.2009. Договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 29.06.2009 за № 6616.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.06.2009 Орендодавець на підставі рішення від 25.03.2009 за №33/43 передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону з літнім майданчиком по вул. Новозаводській, поблизу житлового будинку № 4 загальною площею 60 кв.м.

В подальшому 23.08.2012 між сторонами було укладено Договір про зміни № 216-12 до договору оренди, яким сторони доповнили п. 3.1 Договору: «Термін оренди продовжений на 5 (п`ять) років до 29.05.2017. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотання про подовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення орендодавця».

Договір про зміни підписано та скріплено печаткою орендодавця, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.08.2012 за № 01204. Договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.08.2012 за № 216-12.

19.05.2017 Фізична особа - підприємець Бойкун Костянтин Михайлович звернувся до Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Заява зареєстрована в Миколаївській міській раді 19.05.2017 за вх. № 000384.

Як вбачається з Опису документів до заяви позивачем додано наступні документи:

1. Копію статуту/паспорту. 2. Копію раніше укладеного договору оренди земельної ділянки. 3. Копію витягу з рішення міської ради. 4. Копію технічного паспорту. 5. Копію права власності. 6. Проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1*500). 7. Висновок (+довідка) проектної організації щодо необхідних термінів завершення будівництва з нормативним обґрунтуванням і зазначенням відсотка вже виконаних будівельних робіт. 8. Витяг з державного земельного кадастру.

11.07.2019 Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради направлено директору юридичного департаменту лист № 403/02т, в якому Управління повідомило, що на звернення № 000384 від 19.05.2017 щодо продовження Фізичній особі - підприємцю Байкуну Костянтину Михайловичу на 1 рік оренди земельної ділянки підготовлено проект рішення S-zr-512/17. Крім того, Управління зазначило, що при погодженні проекту рішення були надані зауваження юридичного департаменту щодо пропуску строку звернення відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Заява від 16.05.2017, договір оренди діє до 29.05.2017 року.

Позивач зазначає, що він продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, належним чином виконує умови договору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень за період з травня 2017 року по квітень 2019 року.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання поновленим на 5 років договору оренди землі, укладеного 29.06.2009 року між Миколаївською міською радою та фізичною особою підприємцем Бойкуном Костянтином Михайловичем, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 29.06.2009 року за №00 та у Миколаївській міській раді за № 6616, на умовах додаткової угоди у визначеній позивачем редакції, яка викладена в прохальній частині позовної заяви.

Матеріально-правовою підставою заявлених вимог позивач визначає положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Пунктом 1 ст.202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

За приписами ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відносини, пов`язані з орендою землі, врегульовані, також Законом України «Про оренду землі», яким визначені умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Законом України «Про оренду землі» регламентовані порядок та підстави поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша - п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовані порядок та підстави поновлення договору оренди землі на новий строк у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, щодо прав та обов`язків орендодавця відповідно до порядку поновлення договору оренди землі, визначеного ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», то орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини шостої зазначеної статті Закону.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Ураховуючи викладене, слід дійти висновку, що порушення прав орендаря на поновлення договору оренди землі в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», може мати місце, а відповідно і право на захист цього права орендаря може виникнути лише після закінчення дії договору оренди землі - після спливу одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, упродовж якого орендодавець, у разі якщо він заперечує стосовно поновлення цього договору, має право заявити таке заперечення, однак не заявляє його, водночас орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди, однак при цьому орендодавець відмовляє або зволікає у задоволенні вимоги орендаря укласти додаткову угоду до договору оренди землі, обов`язковість якої передбачена положеннями ч.ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

При цьому умова долучення орендарем проекту додаткової угоди до договору оренди землі розповсюджується на обидві підстави поновлення договору оренди землі, передбачені, як частинами другою - п`ятою, так і частиною шостою статті 33 Закону.

Такий висновок відповідає вимогам абзаців 6-8 статті 33 Закону України «Про оренду землі», зі змісту яких вбачається, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, то необхідно у випадку поновлення договору оренди землі в обов`язковому порядку укласти протягом місяця додаткову угоду із уповноваженим керівником органу виконавчої влади без прийняття органом виконавчої влади рішення про поновлення договору оренди землі щодо земель державної власності.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду містяться у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, а також постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 (провадження № 6-219цс14 та № 6-10цс15) та від 18.03.2015 (провадження № 6-3цс15 і № 6-4цс15) від 11.09.2019 (провадження № 61-33440св18).

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано в ході апеляційного перегляду, при зверненні до орендодавця з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки проект додаткової угоди позивачем надано не було.

Так, згідно Опису документів до заяви позивачем додано наступні документи: 1. Копію статуту/паспорту. 2. Копію раніше укладеного договору оренди земельної ділянки. 3. Копію витягу з рішення міської ради. 4. Копію технічного паспорту. 5. Копію права власності. 6. Проект (паспорт опорядження фасаду, фото 10*15, топоплан М 1*500). 7. Висновок (+довідка) проектної організації щодо необхідних термінів завершення будівництва з нормативним обґрунтуванням і зазначенням відсотка вже виконаних будівельних робіт. 8. Витяг з державного земельного кадастру.

Так само матеріали справи не містять й доказів направлення відповідного проекту додаткової угоди за спливом встановленого ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строку.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта щодо дотримання встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строку повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі.

За змістом п. 3.1 Договору в редакції договору про внесення змін № 216-12 термін дії оренди продовжений на п`ять років до 29.05.2017.

Даним пунктом Договору також визначено, що Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотання про подовження строку оренди. Підставою для продовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення орендодавця».

Незважаючи на обставини проведення державної реєстрації змін до договору оренди землі № 6616 від 29.06.2009 згідно договору про зміни № 216-12 23.08.2012, строк дії договору визначений конкретною календарною датою 29.05.2017.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами відповідне повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі датоване 16.05.2017 та отримане орендодавцем, Миколаївською міською радою, 19.05.2017.

За таких обставин, посилання апелянта на невірне застосування судом положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в цій частині відхиляються судовою колегією як необґрунтовані.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч. 1 ст. 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

У даному випадку позивачем визначено спосіб захисту свого права шляхом визнання поновленим на 5 років договору оренди землі, укладеного 29.06.2009 року між Миколаївською міською радою та Фізичною особою підприємцем Бойкуном Костянтином Михайловичем, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 29.06.2009 року за №00 та у Миколаївській міській раді за № 6616, на умовах додаткової угоди у визначеній позивачем редакції, яка викладена в прохальній частині позовної заяви.

Однак, як зазначалось вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами ч. ч. 6 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків (складний фактичний склад), при цьому право оренди на той самий (новий) строк підлягає обов`язковій державній реєстрації на підставі укладеної додаткової угоди про поновлення договору, оскільки в силу положень ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

У разі звернення орендаря до суду з позовом у порядку частини 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» належним способом захисту порушеного права буде вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих же умовах, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити реального захисту порушеного права, адже договір є поновленим з огляду на імперативний припис про обов`язкове оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18, від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17, від 16.01.2019 у справі № 908/127/17, від 11.12.2018 у справі № 921/43/18.

В свою чергу, враховуючи, що позивачем матеріально-правовою підставою свого позову обрано саме ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що з наведених підстав договір оренди може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах.

Проте, як вірно зазначено місцевим господарським судом, позивачем згідно наведеної в прохальній частині редакції додаткової угоди, фактично змінено умови п. 3.1 Договору, зокрема, щодо порядку (процедури) продовження дії договору, що виключає можливість застосування приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів враховує, що кожен з наведених висновків, на підставі яких місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позову, є самостійною і достатньою підставою для такої відмови.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі № 915/1566/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Бойкуна Костянтина Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.10.2019 у справі №915/1566/19 без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.01.2020.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська