Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "28" січня 2020 р. м. Житомир Справа № 3/43-Б

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А.,

за участі секретаря судового засідання Шарана Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 12 (м. Житомир) до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б

За заявою Державної податкової інспекції у м. Житомирі (правонаступник - Житомирська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області) (м. Житомир)

До боржника Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир)

про визнання банкрутом;

інші учасники провадження у справі про банкрутство:

- Житомирська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області ( м. Житомир, площа Перемоги, 2 );

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Житомирській області ( м. Житомир, Б. Новий, 5);

- Житомирське об`єднане УПФУ в Житомирській області (м. Житомир, вул. Перемоги,55);

- Житомирський МЦЗ (м. Житомир, вул. Черняховського, 110);

- КП "Житомиртеплокомуненерго" ( м. Житомир, вул. Київська, 48);

- КП "Водоканал" ( м. Житомир, вул. Черняховського, 120);

За участі представників:

- від позивача: ліквідатор Максимов А.А.;

- від відповідача: представник Житомирської міської ради Григорчук Н.І., посвідчення №1034, видане 08.08.2018, довіреність №66/30 від 13.01.2020, копія Положення про відділ претензійно - позовної роботи юридичного департаменту Житомирської міської ради, затверджене 13.01.2020;

- від кредитора: представник ГУ ДФС у Житомирській області Захарко Н.В. - дов. № 14268/5/06-30-10-05 від 21.10.2019;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа №3/43-Б про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир).

16.02.2017 до суду від Комунального виробничого житлового ремонтно -експлуатаційного підприємства №12 в особі ліквідатора Мельника В.О. надійшла позовна заява від 15.02.2017 до Житомирської міської ради про визнання за Комунальним виробничим житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством №12 права повного господарського відання на 22 об`єкти нерухомого майна згідно переліку ( а.с.4-12, т.9).

27.04.2017 до суду від ліквідатора Мельника В.О. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій ліквідатор просив суд визнати право повного господарського відання на п`ять об`єктів згідно з переліком (а. с. 173 - 177, т. 9).

28.04.2017 до суду від ліквідатора Мельника В.О. надійшло уточнення до заяви про зменшення позовних вимог щодо визнання права повного господарського відання на спірні об`єкти в м. Житомирі згідно з переліком (а. с. 211- 212, т. 9).

06.09.2017 до суду від ліквідатора Мельника В.О. надійшла заява про уточнення до заяви про зменшення позовних вимог від 05.09.2017, у якій ліквідатор просив суд залишити у заяві позовні вимоги щодо таких об`єктів за адресами: по вул. Довженка, 66 (87,1 м кв.), по вул. Гагаріна, 18 та по пров . Кривий Брід, 2 , буд. 2 (майновий комплекс)(а. с. 201- 202, т. 10).

Частиною 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому слід зазначити, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Відповідно до ч. 1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частина 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до банкрута.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів. За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення спорів з майновими вимогами, заявленими до боржника, в т.ч. про визнання недійсними правочинів, є те, що вони розглядаються господарським судом у межах справи про банкрутство, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (постанова Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №910/10829/17).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом у межах справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 10.11.2017 суддею Макаревичем В.А. прийнято до свого провадження позовну заяву Комунального ВЖРЕП № 12 (м. Житомир) в особі ліквідатора Мельника В.О. про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно та заяву Житомирської міської ради від 11.04.2017 про зупинення провадження у справі за позовною заявою у межах справи про банкрутство до вирішення пов`язаної справи та призначено їх для розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 16.01.2018, зокрема, постановлено здійснювати розгляд позовної заяви Комунального ВЖРЕП № 12 (м. Житомир) в особі ліквідатора Мельника В.О. про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи №3/43-Б про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12(м. Житомир) з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII; розгляд позовної заяви Комунального ВЖРЕП № 12 (м.Житомир) в особі ліквідатора Мельника В.О. про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир) здійснювати за правилами загального позовного провадження; відкрити провадження з розгляду позовної заяви Комунального ВЖРЕП № 12 (м. Житомир) в особі ліквідатора Мельника В.О. про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б; призначено до розгляду у підготовчому засіданні заяву Житомирської міської ради від 11.04.2017 про зупинення провадження у справі за позовною заявою у межах справи про банкрутство до вирішення пов`язаної справи; призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою суду від 22.02.2018, зокрема, відкладено у підготовчому засіданні суду розгляд заяви Житомирської міської ради від 11.04.2017 про зупинення провадження у справі за позовною заявою у межах справи про банкрутство до вирішення пов`язаної справи; відкладено у підготовчому засіданні суду розгляд заяви Комунального ВЖРЕП № 12 (м. Житомир) в особі ліквідатора Мельника В.О. про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б.

Ухвалою суду від 15.03.2018, зокрема, продовжено строк підготовчого провадження до 14.05.2018; відкладено у підготовчому засіданні суду розгляд заяви Житомирської міської ради від 11.04.2017 про зупинення провадження у справі за позовною заявою у межах справи про банкрутство до вирішення пов`язаної справи; відкладено підготовче засідання на 14 травня 2018 р. о 14:30 год.

Ухвалою суду від 14.05.2018, зокрема, зупинено провадження у справі з розгляду позовної заяви Комунального ВЖРЕП №12 (м.Житомир) до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи №3/43-Б до призначення у встановленому порядку представника позивача - ліквідатора у справі №3/43-Б за заявою Державної податкової інспекції у м. Житомирі (правонаступник - Житомирська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області) (м. Житомир) про визнання банкрутом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир).

Ухвалою суду від 29.05.2018, зокрема, усунено ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) від виконання повноважень ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м.Житомир) у справі №3/43-Б.

Ухвалою суду від 25.03.2019, зокрема, призначено ліквідатором Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир) Максимова Андрія Анатолійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 25.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. №593 від 26.02.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.05.2018 у справі №3/43-Б.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 ухвали господарського суду Житомирської області від 25 березня 2018 року у справі №3/43-Б залишено без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мельника Василя Олексійовича - без задоволення; справу №3/43-Б повернуто господарському суду Житомирської області.

26.07.2019 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.07.2019, якою зокрема відкрито касаційне провадження у справі № 3/43-Б за касаційною скаргою арбітражного керуючого Мельника Василя Олексійовича № 620 від 08.07.2019 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2019, на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (про відмову в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.05.2018) та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (в частині відмови в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. № 574 від 21.11.2018 з проханням поновити на посаді ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12).

Ухвалою суду від 26.07.2019 було зупинено провадження з розгляду позовної заяви Комунального ВЖРЕП № 12 (м. Житомир) до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б про визнання банкрутом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12 (м. Житомир) до повернення матеріалів справи №3/43-Б до Господарського суду Житомирської області.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2019, серед іншого, касаційну скаргу арбітражного керуючого Мельника Василя Олексійовича № 620 від 08.07.2019 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2019, на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (про відмову в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.05.2018 щодо усунення арбітражного керуючого Мельника Василя Олексійовича від виконання повноважень ліквідатора боржника) та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (в частині відмови в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. № 574 від 21.11.2018 з проханням поновити на посаді ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12) у справі № 3/43-Б залишено без задоволення; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2019, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (про відмову в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.05.2018 щодо усунення арбітражного керуючого Мельника Василя Олексійовича від виконання повноважень ліквідатора боржника) та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 25.03.2019 (в частині відмови в задоволенні заяви арбітражного керуючого Мельника В.О. № 574 від 21.11.2018 з проханням поновити на посаді ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №12) у справі № 3/43-Б залишено без змін.

21.08.2019 справа №3/43-Б повернулась до Господарського суду Житомирської області.

Судом встановлено, що всі учасники провадження у справі повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та з дотриманням вимог ГПК України.

У судовому засіданні ліквідатор Максимом А.А. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі . Звернув увагу суду, що в матеріалах справи містяться матеріали наради від 09.01.2013 за участі заступника міського голови щодо вирішення питання стосовно погашення кредиторської заборгованості, необхідності заключення мирової угоди та визначено майно КВЖРЕП№12.

Представник Житомирської міської ради проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві (запереченні) (а.с. 98-99, т.9). Зазначила, що з метою вирішення питання наявності заборгованості у КВЖРЕП№12 перед кредиторами Житомирською міською радою вживалися різноманітні заходи, зокрема, проводились і виробничі наради, які результатів не дали. Вказала, що зазначена ліквідатором нарада від 09.01.2013 за участі заступника міського голови позитивних результатів вирішення питання стосовно підписання мирової угоди (або виділення додаткових коштів боржнику) не дала. За результатами зазначеної наради сесії міської ради жодних рішень про погодження переліку майна боржника згідно наради від 09.01.2013 не приймали, переліку майна на передачу боржнику не затверджували, спірне майно у господарське відання боржнику не передавали. Звернула увагу, що Житомирською міською радою не передавалось боржнику спірне майно на праві господарського відання, а певне майно було передано на баланс боржника. При цьому у статуті КВЖРЕП№12 не зазначено, що саме спірне майно належить підприємству на праві повного господарського відання. Жодних змін ( або додатків) до статуту КВЖРЕП№12 про інше не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач, відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Відтак, сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Згідно останніх уточнень до позовної заяви позивач просить визнати право повного господарського відання на об`єкти нерухомості за адресами: по вул. Довженка, 66 (87,1 м кв.), по вул. Гагаріна, 18 та по пров. Кривий Брід, 2, буд. 2 (майновий комплекс).

Відповідно до пункту 1.2. статуту КВЖРЕП № 12 власником майна підприємства є Житомирська міська рада.

Цілями діяльності підприємства є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, торгівельної, посередницької, зовнішньоекономічної та інших видів діяльності, виконання робіт надання послуг (пункт 2.3. статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (пункт 4.1 статуту).

Майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання та оперативного управління (пункт 4.2 статуту).

Здійснюючи право повного господарського відання та оперативного управління підприємство володіє, користується та розпоряджається майном згідно з чинним законодавством, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать статуту підприємства (пункт 4.3 статуту).

При цьому, слід зазначити, що у статуті не визначено яке саме конкретне майно належить підприємству на праві повного господарського відання, а яке - на праві оперативного управління.

Разом з тим, згідно статуту - власником майна КВЖРЕП № 12 є Житомирська міська рада.

У відповідності зі статтею 78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить.

Згідно ст. 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких рішень, інших розпорядчих документів власника (уповноваженого ним органу) щодо закріплення права господарського відання на майно за Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №12.

З огляду на викладене, суд відхиляє твердження відповідача, що протокол наради від 09.01.2013 за участі першого заступника міського голови та додаток до протоколу з переліком майна (том 9 а.с. 35 - 37) є безумовним доказом того, що спірне майно належить боржнику на праві господарського відання.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Житомирської міської ради №621 від 28.05.2008 вирішено укласти договір між Житомирською міською радою та ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" на управління та утримання частини житлового фонду міської ради, який знаходиться на балансі КВЖРЕП №12 (а.с.196, т.3).

На підставі наказу №48-В від 10.07.2008 житлові будинки згідно переліку, які знаходяться на балансі КВЖРЕП №12 передано на управління та утримання ТОВ "Керуюча компанія" "КомЕнерго- Житомир ".

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 29.05.2009 № 979 надано згоду на визнання КВЖРЕП №12 банкрутом ( а.с . 21, т.1).

Постановою Господарського суду Житомирської області від 20.12.2011 у справі №3/43-Б КВЖРЕП № 12 визнано банкрутом; відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Стефанюка Миколу Степановича.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Рішенням Житомирської міської ради №119 від 21.03.2012 було вирішено дозволити Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству №12 передати житловий фонд та інше майно Житомирської міської ради на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №16 згідно з додатками (а.с. 100-103, т. 9).

Згідно з частинами 5 - 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

За змістом статей 316 - 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями статей 181, 182, 334 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Рішенням Житомирської міської ради №145 від 25.03.1999 вирішено встановити, що рішення про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна приймає виключно виконавчий комітет міської ради з видачею свідоцтва про право власності.

Відповідно до свідоцтв про право власності, які долучені до матеріалів справи, Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради на праві комунальної власності належать:

- нежитлове приміщення, яке розташоване у м. Житомирі по пров. Кривий Брід, 2, буд. 2 (майновий комплекс) (а.с. 106, т.9);

- нежитлове приміщення, яке розташоване у м. Житомирі по вул. Довженка, 66 (а.с.109, т.9);

- нежитлове приміщення, яке розташоване у м. Житомирі по вул. Гагаріна, 18 (а.с.114, т.9).

Згідно із частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частинами 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частинами 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-1У суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії".). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

Основною ціллю та завданням при розгляді справи про банкрутство є захист інтересів боржника та кредиторів.

Враховуючи наявність оформленого відповідно до чинного законодавства права власності та свідоцтв про право власності на спірне нерухоме майно за Житомирською міською радою та відсутність будь-яких доказів передачі зазначеного нерухомого майна та закріплення його на праві повного господарського відання за Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №12, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 20, 86, 233- 235, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст.ст. 2, 7, 9, 58 - 65 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовної заяви Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 12 (м. Житомир) до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 3/43-Б.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно - Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано: 31.01.2020.

Суддя Макаревич В.А.

Відомість розсилки:

1 - до справи

2 - Житомирська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області, 10014, м. Житомир, площа Перемоги, 2 (рек.з пов.)

3 - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Житомирській області, м. Житомир, Б. Новий, 5) (рек.з пов.)

4 - Житомирське об`єднане УПФУ в Житомирській області, 10003, м. Житомир, вул. Перемоги,55 (рек.з пов.)

5 - Житомирський МЦЗ 10005, м. Житомир, вул. Черняховського, 110 (рек.з пов.))

6 - КП "Житомиртеплокомуненерго", 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48 (рекз пов..)

7 - КП "Водоканал", 10005, м. Житомир, вул. Черняховського, 120 (рек.з пов.))

8 - а/к Максимову Андрію Анатолійовичу (місцезнаходження: м. Київ,вул. Володимирська, буд.71, офіс 45) - рек. з пов. та на електронну адресу

9 - Житомирській міській раді (10014, м. Житомир, майдан ім. С. П. Корольова,4/2) (рек.з пов.)