номер провадження справи 32/137/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 Справа № 908/1655/19

м.Запоріжжя

За позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11; адр. для листув.: 69005, м. Запоріжжя, вул. Якого Новицького, 11)

до відповідача-1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача-2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" (46027, м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 2-Б)

про стягнення суми 2460622,17 грн.,

суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача-1 - не з`явився

від відповідача-2 - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

В провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 908/1655/19 за позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми 2460622,17 грн., з яких: 1105421,21 грн. - основний борг, сума 202292,08 грн. - інфляційні втрати, сума 221084,24 грн. - штраф, сума 931824,64 грн. - проценти річні.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.09.2019 відкрито провадження у справі № 908/1655/19 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.10.2019. Ухвалою суду від 22.10.2019 підготовче засідання відкладено на 20.11.2019. Ухвалою суду від 20.11.2019 закрито підготовче провадження, судове засідання по суті призначено на 16.12.2019. Ухвалою суду від 16.12.2019 судове засідання відкладено на 15.01.2020.

У судове засідання 15.01.2020 представник позивача не з`явився. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. За договором поставки № ТР-19 від 22.02.2016 у ТОВ "Агроцентр-Галичина" перед позивачем існує заборгованість за поставлений товар в розмірі 1105421,21 грн. Разом з тим, 25.05.2017 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (з кожним окремо) були укладені договори поруки для забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки № ТР-19 від 22.02.2016. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму 1105421,21 грн. основного боргу, суму 202292,08 грн. інфляційних втрат, суму 221084,24 грн. штрафу та суму 931824,64 грн. процентів річних.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 09.10.2019 ухвали суду.

Представник відповідача-2 у судові засідання не з`являвся. Проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судові засідання не з`являвся, письмові пояснення по суті спору не надав. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 46027, м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 2-Б. Всі ухвали повернуті до суду. Таким чином, у відповідності до ст. 242 ГПК України відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За приписами ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

22.02.2016 між Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" (покупець, відповідач) був укладений договір поставки № ТР-19, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця насіння для сівби, пестициди в препаратах та мікродобрива (товар), а покупець зобов`язується приймати цей товар та оплачувати його (п. 1.1).

Згідно з п. 2.1 договору, найменування, асортимент, його кількість і ціна вказуються в специфікаціях до договору, що є невід`ємними його частинами (2.1).

Строк (термін) поставки товару вказується в специфікаціях. Якщо їх не вказано, то товар постачається покупцю за його письмовими заявками по мірі необхідності покупця в ньому, але не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання постачальником заявки про поставку товару (п. 4.3).

За приписами п. 4.6 договору, після підписання покупцем накладної приймання товару вважається таким, що відбулося. Підписання покупцем накладної засвідчує факт передачі йому разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується.

Умовами п. 5.1 договору визначено, що покупець зобов`язується оплатити постачальнику товар у строк, що вказаний в специфікації. Якщо в специфікації не вказано строк, термін) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем в день його отримання від постачальника. Такий же строк оплати товару діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару за накладною, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений.

Відповідно до п. 8.1 договору, він є укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до кінця року в якому він був укладений. Якщо у наступних роках сторони не укладуть новий договір поставки товару, але фактично постачальником будуть здійснюватися поставки товару, то цей договір продовжуватиме діяти та регулювати умови таких поставок між сторонами і в наступних роках аж до дати укладання ними нового договору.

У період з 29.02.2016 по 22.06.22019 сторонами було укладено специфікації 1, 1/1 - 21, якими визначено найменування товару, вартість однієї одиниці товару, кількість та загальна вартість товару, а також місце поставки та строки оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов договору та специфікацій, в період з березня 2016 по червень 2016 поставив третій особі товар на загальну суму 1924315 грн. Факт отримання товару підтверджується відповідними видатковими накладними, складеними та підписаними обома сторонами, та довіреностями на тримання матеріальних цінностей, копії яких містяться в матеріалах справи.

ТОВ "Агроцентр-Галичина", в свою чергу, договірних зобов`язань належним чином не виконало, оплату за отриманий товар в повному обсязі не здійснило, сплативши лише суму 368893,78 грн. Грошове зобов`язання з оплати товару на суму 450000,01 грн. припинено 22.04.2016 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується укладеною між сторонами угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.04.2016. Отже, несплаченою залишилась сума 1105421,21 грн.

Слід також зазначити, що заборгованість в розмірі 1105421,21 грн. визнана ТОВ "Агроцентр-Галичина" в акті звірки взаєморозрахунків, складеному станом на 31.12.2016.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ТОВ "Агроцентр-Галичина" доказів належного виконання зобов`язання з оплати товару в повному обсязі не надав.

Факт наявності заборгованості в розмірі 1105421,21 грн. у ТОВ "Агроцентр-Галичина" перед позивачем за договором поставки № ТР-19 від 22.02.2016 підтверджується матеріалами справи.

Положеннями ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

25.05.2017 між ПП "Бізон-Тех 2006" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-1) був укладений договір поруки № б/н, за яким поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та повне виконання ТОВ "Агроцентр-Галичина" (боржник) договору поставки № ТР-19 від 22.02.2016 (основний договір) і зобов`язався відповідати перед кредитором за порушення боржником основного договору (п. 2.1).

Того ж дня, 25.05.2017, між ПП "Бізон-Тех 2006" (кредитор, позивач) та ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-1) був укладений договір поруки № б/н, за яким поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та повне виконання ТОВ "Агроцентр-Галичина" (боржник) договору поставки № ТР-19 від 22.02.2016 (основний договір) і зобов`язався відповідати перед кредитором за порушення боржником основного договору (п. 2.1).

Відповідно до пунктів 2.2 договорів поруки, порукою забезпечується виконання основного договору в повному обсязі, тобто поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за основним договором, включаючи сплату основного боргу із сумою індексації ціни товару, процентів, неустойки, інших штрафних санкцій, втрат від інфляції, відшкодування збитків.

Згідно з п. 3.3 договорів поруки, поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому кредитор має право вимагати виконання обов`язку боржника частково або в повному обсязі як від усіх поручителів так і від будь-кого з них окремо, від поручителя з боржником так і від будь-кого з них окремо.

Пунктом 4.6 договорів поруки сторони погодили, що порука (дія договору) припиняється з припиненням всіх обов`язків (зобов`язань) боржника за основним договором, а також якщо кредитор протягом 3 років від настання строку виконання обов`язку боржника за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

За приписами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 2, 3 ст. 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже зазначалось, факт наявності заборгованості у ТОВ "Агроцентр-Галичина" за договором поставки № ТР-19 від 22.02.2016 в розмірі 1105421,21 грн. судом встановлений.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в розмірі 1105421,21 грн. є обґрунтованими законними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням строків оплати товару позивач нарахував відповідачам штраф в розмірі 221084,24 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Аналогічний припис містить ст. 230 ГК України.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.1.3 договору поставки сторони визначили, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 календарних днів, а прострочення їх виконання понад 40 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 календарних днів.

Нарахування позивачем штрафу є обґрунтованим та законним. Перевіривши розрахунок штрафу суд встановив, що його зроблено вірно, з урахуванням приписів законодавства та у відповідності до умов договору.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 221084,24 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму 931824,64 грн. процентів річних за загальний період з 02.09.2017 по 05.06.2019 та суму 202292,08 грн. інфляційних втрат за загальний період з вересня 2017 по квітень 2019.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

З приписів розділу 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» вбачається, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

Умовами пункту 7.2.3 договору поставки сторони визначили, що в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець зобов`язується замість 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, сплатити постачальнику 48% річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

Нарахування 48% річних за користування чужими грошовими коштами є обґрунтованими, законними та відповідають умовам договору. Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що його зроблено вірно.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань суд встановив, що його також зроблено вірно.

Отже вимоги про стягнення суми 931824,64 грн. процентів річних та суми 202292,08 грн. інфляційних втрат є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позиції відповдіача-1 викладеної у відзиві на позовну заяву про те, що в провадженні Личаківського районного суду міста Львова знаходиться цивільна справи № 463/6811/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ПП "Бізон-Тех 2006" про визнання недійсним договору поруки від 25.05.2017. У разі задоволення позову у цивільній справі про визнання недійсним договору поруки будуть відсутні підставі для задоволення позову у даній справі про стягнення заборгованості за цим договором поруки, суд зазначає наступне.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі № 463/6811/19, оскільки справа № 908/1655/19 містить достатньо матеріалів для її розгляду по суті. Суд також вважає за необхідне зазначити, що подальше визнання недійсним договору поруки в судовому порядку може бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11; ) суму 1105421 (один мільйон сто п`ять тисяч чотириста двадцять одну) грн. 21 коп. основного боргу, суму 221084 (двісті двадцять одну тисячу вісімдесят чотири) грн. 24 коп. штрафу, суму 931824 (дев`ятсот тридцять одну тисячу вісімсот двадцять чотири) грн. 64 коп. процентів річних, суму 202292 (двісті дві тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 08 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11; ) суму 18454 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 66 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 162, кв. 11; ) суму 18454 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 66 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.01.2020.

Суддя Н.А. Колодій