ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.01.2020 р. Справа № 914/2646/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопроф», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства Будівельної компанії «Престиж Буд Стиль», м. Львів,

предмет позову: стягнення 27 207,44 грн.,

підстава позову: порушення зобов`язань по договору № 10/06/19-02 від 10.06.2019 року про виконання робіт,

встановив:

17.12.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопроф» до Приватного підприємства Будівельної компанії «Престиж Буд Стиль» про стягнення 27 207,44 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної справи здійснювати в порядку спрощеного провадження здійснювати без судового засідання та без виклику сторін. Зазначено, що розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 23.01.20 р.

Ухвала суду про відкриття провадження отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

22.01.2020 року відповідачем подано заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та заяву про відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу, позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду.

Розглянувши заяву позивача про залишення його позовної заяви без розгляду, суд вважає наявними підстави для її задоволення у зв`язку з наступним.

Так, згідно з заявою від 22.01.2020 року позивач просить залишити без розгляду позовну заяву про стягнення 27 207,44 грн. заборгованості з Приватного підприємства Будівельної компанії «Престиж Буд Стиль». Заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопроф» Кінделевич Ю.В., який є керівником з 25.10.201р. згідно з даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також суд зазначає, що відповідна заява подана до початку розгляду справи по суті, який згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі настає 23.01.2020 року. Тобто, позивач скористався своїм процесуальним правом, наданим Господарським процесуальним кодексом України, а саме щодо подання до початку розгляду справи по суті заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд звертає увагу, що згідно зі ст. 14 ГПК України «диспозитивність господарського судочинства» суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, суд вважає наявними підстави для задоволення клопотання позивача та залишення його позову без розгляду.

Згідно з ч. ч. 2-4 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» залишення заяви без розгляду за заявою (клопотанням) позивача не є підставою для повернення йому судового збору. Відповідно, сплачений судовий збір залишається за позивачем.

Розподіляючи судові витрати, суд звертає увагу на подане відповідачем клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15 000 грн. та розгляд даного клопотання в порядку ч. 2 ст. 221 ГПК України.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що на підтвердження понесення витрат саме в розмірі, заявленому до стягнення, відповідачем не надано належних доказів, а саме не надано доказів складення сторонами детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у даній справі. Договором (п. 6.4, п. 6.5) сторони передбачили, що за результатами надання правової допомоги складається акт наданої правової допомоги, що підписується представниками кожної із сторін. Акт наданої правової допомоги є невід`ємною частиною даного договору, фактом надання правової допомоги за даним договором та складається Адвокатським об`єднанням без конкретизованого зазначення складу правової допомоги та їх опису, за кожен звітний місяць, вид чи етап правової допомоги, конкретне правове питання та/або його вид тощо, і подається на підпис клієнту. Клієнт розглядає та підписує переданий Адвокатським об`єднанням акт протягом та не довше 5 (п`яти) днів з днем отримання. Акт вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з днем його отримання клієнтом, останній не надав Адвокатському об`єднанню з повідомленням про вручення письмові аргументовані заперечення на його акт. Однак, до заяви такого акта відповідачем не долучено, про отримання клієнтом такого акта та підписання його у визначені договором строки у заяві не вказано. Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 21.01.2020 року не є таким актом та не може підтверджувати понесення відповідачем витрат в розмірі 15 000,00 грн за надання правової допомоги в даній справі, а є документом, передбаченим п. 6.1 договору, який підтверджує вартість послуг, що надаються адвокатським об`єднанням.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Звертаючись до суду із клопотанням про відшкодування адвокатських витрат, відповідач вказав, що «детальний опис наданих адвокатами Адвокатського об`єднання «Дефенсус» послуг з правової допомоги, як то вимагає ст. 126 ГПК відображено в звіті, що додається. Таким чином, станом на даний момент, у даній справі Адвокатським об`єднанням «Дефенсус» позивачу надана правова допомога вартістю 15 000 грн і така відповідачем оплачена». Тобто, долучені до заяви документи договір про надання правової допомоги № 21/01/20-1 від 21.01.2020 року з додатком №1, довіреність №1/20-Д від 21.01.2020 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідач вважає достатніми для відшкодування позивачем витрат в сумі 15 000,00 грн. і про подання додаткових доказів після постановлення судового рішення у справі відповідач не зазначив. Відтак, порядку передбаченого, ч. 8 ст. 129 ГПК України, відповідач не дотримався.

Щодо розгляду клопотання відповідача в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 221 ГПК України, суд зазначає таке. Так, ст. 221 ГПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Суд звертає увагу, що в даній справі розгляд позовних вимог по суті не відбувся, оскільки суд вище встанови наявність обставин для залишення позову без розгляду. Водночас, порядок вирішення клопотання відповідача про розподіл судових витрат у випадку залишення позову без розгляду передбачено ч. 6 ст. 130 ГПК України, який проаналізовано судом вище та встановлено недотримання такого порядку стороною. Суд також звертає увагу, що із матеріалів справи не вбачається вчинення позивачем необґрунтованих дій, які відповідно до ч. 6 ст. 130 ГПК України мали б мати місце для визначення та відшкодування витрат, понесених відповідачем, у випадку залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про необгрунтованість заяви відповідача щодо відшкодування позивачем витрат, понесених на правничу допомогу в даній справі, у зв`язку з чим така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 130, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопроф» про залишення позову без розгляду задовольнити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопроф» до Приватного підприємства Будівельної компанії «Престиж Буд Стиль» про стягнення 27 207,44 грн. у справі № 914/2646/19 залишити без розгляду.

3. У задоволенні заяви Приватного підприємства Будівельної компанії «Престиж Буд Стиль» про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.