ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/4532/13

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №11-1/12 від 11.12.2019 року про покладення на Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі №911/4532/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м.Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп, Київська область, Васильківський район с. Мархалівка,

2. Фермерського господарства Гримікс, Волинська область, смт. Любешів

про стягнення коштів

секретар судового засідання: О.О. Стаднік

представники:

від позивача (стягувача) не з`явився

від відповідачів (боржників) не з`явились

від ДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2014 року у справі №911/4532/13 позовні вимоги задоволено частково. Солідарно стягнуто з 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та 2.Фермерського господарства Гримікс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 5000,00 грн. пені, 10000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 2092,90 грн. судового збору; стягнуто з Фермерського господарства Гримікс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 2807,37 грн., пені, 96142,63 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 696,55 грн. інфляційних втрат, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення від 11.02.2014 року у справі №911/4532/13 господарським судом 03.03.2014 року було видано відповідні накази.

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс зі скаргою №25-2/11 від 25.11.2019 року (вх. №218/19 від 25.11.2019 року) на дії та бездіяльність Шевченківського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні ВП№48112224 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.03.2014 року у справі №911/4532/13.

За результатами розгляду скарги стягувача, господарським судом 10.12.2019 року постановлено ухвалу про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №25-2/11 від 25.11.2019 року, визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні ВП№48112224 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.03.2014 року №911/4532/13, яка призвела до неможливості виконання наказу Господарського суду Київської області від 03.03.2014 року №911/4532/13 за рахунок наявного майна боржника продовж серпня 2016 року - травня 2019 року - грошових коштів у розмірі 548112,25 грн., що містились на належних Фермерському господарству «Гримікс» (44200 Волинська область, Любешівський район, смт. Любешівка, вулиця Лісна, 1, ) та відкритих ним рахунках у банківських/фінансових установах України.

До суду від скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» надійшла заява №11-1/12 від 11.12.2019 (вх. №24763/19 від 13.12.2019 року) про покладення на Шевченківський РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №11-1/12 від 11.12.2019 (вх. №24763/19 від 13.12.2019 року) про покладення на Шевченківський РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві судових витрат на професійну правничу допомогу призначено на 21.01.2020 року.

Позивач (стягувач), відповідачі (боржники) 1, 2, представник органу ДВС належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, у судове засідання 21.01.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник органу ДВС правом на подачу заперечень на заяву про відшкодування додаткових витрат, понесених стягувачем на правову допомогу, у зв`язку з розглядом скарги на бездіяльність органу ДВС №11-1/12 від 11.12.2019, не скористався.

Враховуючи, що неявка заявника, представників органу ДВС та відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, не перешкоджають її розгляду, а надання письмового відзиву на заяву є правом, а не обов`язком учасників процесу, господарський суд вважає, що їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні 21.01.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» про покладення на Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві судових витрат на професійну правничу допомогу , судом встановлено наступне.

Згідно ч.1 та п.1 ч. 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положення ч.ч. 1,2,3 ст.124 Господарського процесуального кодексу України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2019 року між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (виконавець) укладено Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №22-08-2019/1, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу, зазначену в п.1.1. Договору.

Судом встановлено, що Грищенко Олександр Миколайович є повноважним адвокатом та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року. Факт надання послуг підтверджується Договором №22-08-2019/1 від 22.08.2019 року про надання адвокатських послуг (правової допомоги), актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11.12.2019 року та квитанцією від 17.11.2019 року та від 11.12.2019 року про оплату 3600,00 грн.

Згідно ст. 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Таким чином, враховуючи, що ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2019 року задоволено скаргу стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №25-2/11 від 25.11.2019 року, понесені скаржником судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом Грищенком О.М. на суму 3600,00 грн., покладаються судом на орган державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №11-1/12 від 11.12.2019 (вх. №24763/19 від 13.12.2019 року) про покладення на Шевченківський РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Заболотного, буд. 38, офіс 23, ) 3600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

3. Видати наказ.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та Шевченківському районному відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 24.01.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць