РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/14305/19

За позовомКомунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Білдінг»
простягнення 611 498,84 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Ландарь Е.М.;
від відповідача:Федоров Д.С.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» (надалі - КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Білдінг» (надалі - ТОВ «Капітал Білдінг») про стягнення 611 498,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведених контрольних обстежень встановлено завищення фактичних обсягів та вартості виконаних на підставі договору підряду №3-кт від 10.07.2017 робіт, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 611 498, 84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.11.2019.

Разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи стосовно визначення обсягів фактично виконаних відповідачем за договором підряду №3-кт від 10.07.2017 робіт.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Із сукупного аналізу положень наведеної норми вбачається, що першою умовою для призначення експертизи у кожному з випадків - за ініціативою суду чи за клопотанням сторони, буде те - чи за допомогою цієї експертизи можуть бути з`ясовані обставин, що мають значення для справи, і для цього необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Другою умовою, яка повинна бути наявна у сукупності з першою описаною вище, у розумінні ст. 99 Господарського процесуального кодексу України для призначення експертизи є:

- якщо експертиза призначатиметься за ініціативою суду - що жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності,

- якщо експертиза призначатиметься за клопотанням учасника справи - у клопотанні повинно бути мотивовано неможливість надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проте заявлене позивачем клопотання не містить мотивування, що вимагається п. 2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України.

А саме, позивач не обґрунтовує та не доводить належними засобами доказування - які причини унеможливили надання ним експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів; не мотивує поважності цих причин, які (причини) просить визнані судом поважними.

Оскільки позивачем не доведено перед судом існування передбаченої ст. 99 Господарського процесуального кодексу України сукупності умов, з якими така норма пов`язує можливість призначення судової експертизи за клопотанням сторони, суд у задоволенні клопотання позивача відмовляє.

13.11.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявник заперечує проти позову з огляду на те, що виконані за договором підряду №3-кт від 10.07.2017 роботи прийняті та оплачені позивачем без заперечень і зауважень, а також вказує на відсутність складу цивільного правопорушення.

В судовому засіданні 18.11.2019 оголошено перерву на 09.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 20.01.2020.

Присутній в судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті спору, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 20.01.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 між КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» (замовник) та ТОВ «Капітал Білдінг» (підрядник) був укладений договір підряду №3-кт (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи по об`єкту: «Термомодернізація загальноосвітнього навчального закладу №200 на вул. Семашка, 9» ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 (за кодом CPV за ДК 021:2015 - 45214000-0 (Будівництво освітніх та науково-дослідних закладів) відповідно до проектної документації (будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється Договором - надалі Об`єкт).

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі довідки про вартість виконаних робіт за формою №КБ-3 та акту приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в з відомістю ресурсів підписаними уповноваженими представниками сторін, відповідно до річних кошторисних призначень.

Пунктом 17.2 Договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору, відповідачем виконано, а позивачем прийнято та оплачено роботи на загальну суму 7 403 220,53 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року №1 на суму 5 740 838,00 грн., за листопад 2017 року на суму 849 085,18 грн. та на суму 171 086,56 грн., а також актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за листопад 2017 року на суму 642 210,79 грн. та не заперечується сторонами.

Північним офісом державної аудиторської служби України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» за період з 01.01.2016 по 31.10.2018, за наслідками якої встановлено завищення обсягів та вартості робіт ТОВ «Капітал Білдінг» на загальну суму 611 498,84 грн., про що складено акт №11-30/148 від 27.02.2019.

Спір у справі виник у зв`язку із завищенням, на думку позивача, фактичних обсягів та вартості виконаних на підставі Договору робіт, у зв`язку з чим позивач вказує на завдання йому збитків у розмірі 611 498, 84 грн., які просить стягнути з відповідача.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується (акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року №1 на суму 5 740 838,00 грн., за листопад 2017 року на суму 849 085,18 грн. та на суму 171 086,56 грн., а також акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за листопад 2017 року на суму 642 210,79 грн.) виконання відповідачем та прийняття позивачем робіт згідно Договору на загальну суму 7 403 220,53 грн., яка повністю була сплачена позивачем, що не заперечується сторонами.

Відповідно до акту №11-30/148 від 27.02.2019, складеного Північним офісом державної аудиторської служби України, з метою фактичного підтвердження обсягів виконаних робіт по об`єкту: «Термомодернізація загальноосвітнього навчального закладу №200 на вул. Семашка, 9» в ході ревізії організовано та проведено контрольні обстеження робіт та перевірку правильності визначення їх вартості за результатами яких встановлено завищення обсягів та вартості робіт ТОВ «Капітал-Білдінг» на загальну суму 611 498,84 грн., включених до актів виконаних робіт (форми КБ-2в) за жовтень 2017 року №1 на суму 5 740 838,00 грн., за листопад 2017 року на суму 849 085,18 грн. та на суму 171 086,56 грн., а також акту вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за листопад 2017 року на суму 642 210,79 грн.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Умовами п. 4.2 Договору передбачено, що акт за формою КБ-2в та довідка за формою КБ-3 оформлюються належним чином підрядником і подаються для підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом 5 (п`яти) календарних днів, але у будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому, статтею 853 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як наслідок, перевірка фактичного обсягу витрат робочого часу, які включені до акта, покладається на особу, що приймає роботи з боку замовника, під час підписання актів.

Отже, враховуючи приписи зазначених норм права, а також те, що КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» оглянуло та прийняло за актами приймання виконаних робіт, які підписані сторонами без будь-яких зауважень і застережень виконані ТОВ «Капітал Білдінг» підрядні роботи, обумовлені Договором, позивач погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю.

Мотивована відмова від приймання виконаних робіт з боку КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» в матеріалах справи відсутня. Водночас обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція».

Отже, умови Договору сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.

Суд відзначає, що акт Північного офісу державної аудиторської служби України №11-30/148 від 27.02.2019 - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки, який не має обов`язкового характеру та не може оспорюватись в суді.

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17 та від 22.10.2019 у справі №922/59/19.

До того ж акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто, укладання сторонами у справі Договору, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Відтак акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за Договором.

Разом з тим, звіт внутрішнього аудиту вказаного органу управління (контролю) може бути підставою для вжиття ним у межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, у тому числі притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов`язання у межах господарсько-договірних відносин.

Розмір заявлених до стягнення у даній справі збитків у розмірі 611 498,84 грн. позивач визначив виходячи із здійснення надмірної сплати за будівельні роботи на підставі акта Північного офісу державної аудиторської служби України №11-30/148 від 27.02.2019.

За змістом ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

У контексті спірних правовідносин, які склалися між сторонами, та виходячи із законодавчо визначеного змісту терміну «збитки» заявлена до стягнення з відповідача перерахована йому як виконавцю будівельних робіт за Договором сума не є збитками у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України.

Оскільки між сторонами у справі було укладено договір підряду, оплата робіт за яким здійснюється за державні кошти, які, в свою чергу, позивач просить стягнути з відповідача, отримані ним як оплата виконаних за Договором підряду робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору, а тому вони не можуть вважатися збитками та не можуть бути стягнуті на підставі частини другої статті 224 Господарського кодексу України.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами весь склад правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, у зв`язку з чим його поведінка, у спірних правовідносинах, не може бути кваліфікована як правопорушення, а відтак вимога позивача про відшкодування збитків є безпідставною та необґрунтованою.

За таких обставин, позовні вимоги КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» до ТОВ «Капітал Білдінг» про стягнення 611 498,84 грн. задоволенню не підлягають.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.01.2020.

Суддя В.П. Босий