ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 січня 2020 року Справа № 5016/1803/2012(18/38)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

при секретарі Астаховій С.І.

ліквідатор та представники учасників справи не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 5016/1803/2012(18/38), в якій

кредитори:

1) приватне підприємство "Лод",

вул. Молодіжна, 7а, кв. 57, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001;

2) товариство з обмеженою відповідальністю "Вознесенськбудсервіс",

вул. Жовтневої революції, 247, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

3) Очаківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області,

вул. Старофортечна, 27, м. Очаків, Миколаївська область, 57508;

адреса для листування: пров. Бузьких козаків, 6, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

4) товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромбуд",

вул. Леніна, 17, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

5) публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз",

вул. Чигирина, 159, м. Миколаїв, 54003;

6) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,

вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020;

7) Головне управління ДФС у Миколаївській області,

вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001;

банкрут: відкрите акціонерне товариство "ПМК-93 "Промжитлводбуд",

вул. Жовтневої революції, 247, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500;

ліквідатор: Фоменко Мілена Сергіївна,

АДРЕСА_1 ;

суть спору: банкрутство відкритого акціонерного товариства "ПМК-93 "Промжитлводбуд"

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 5016/1803/2012(18/38) про банкрутство відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "ПМК-93 "Промжитлводбуд"; ухвалою від 13.09.2012 порушено провадження в даній справі, а постановою від 26.11.2018 припинено процедуру санації ВАТ "ПМК-93 "Промжитлводбуд", визнано останнє банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого арбітражного керуючого Фоменко М.С.

На розгляді суду перебувають клопотання ліквідатора Фоменко М.С.: від 02.07.2019 № 02-05/49 про затвердження оплати послуг арбітражного керуючого-ліквідатора в розмірі 1000 грн. за кожен місяць роботи за рахунок боржника; від 27.09.2019 № 02-05/76 про встановлення оплати послуг ліквідатора в розмірі 1000 грн. за кожен місяць роботи за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна банкрута; від 27.09.2019 № 02-05/77 про затвердження звітів ліквідатора станом на 01.08.2019 та 01.09.2019.

Представники учасників справи та ліквідатор, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи щодо клопотань ліквідатора, суд вважає їх не підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

З 21.10.2019 почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, подальший розгляд даної справи та клопотань сторін належить здійснювати у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів.

Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає затвердження судом розміру оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за здійснення ним своїх повноважень в інших випадках, ніж при затвердженні звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів, який подається до суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури.

Ураховуючи викладене, в задоволенні клопотань ліквідатора про затвердження рівня оплати його праці належить відмовити.

Щодо клопотання ліквідатора від 27.09.2019 № 02-05/77 про затвердження звітів ліквідатора станом на 01.08.2019 та 01.09.2019, суд приходить до такого.

Частиною 1 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства передбачає затвердження судом лише звіту ліквідатора після завершення всіх розрахунків з кредиторами; затвердження проміжних звітів законодавством не передбачене.

За таких обставин у задоволенні клопотання ліквідатора про затвердження звітів станом на 01.08.2019 та 01.09.2019 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 30, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотань ліквідатора Фоменко М.С.: від 02.07.2019 № 02-05/49 про затвердження оплати послуг арбітражного керуючого-ліквідатора в розмірі 1000 грн. за кожен місяць роботи за рахунок боржника; від 27.09.2019 № 02-05/76 про встановлення оплати послуг ліквідатора в розмірі 1000 грн. за кожен місяць роботи за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна банкрута; від 27.09.2019 № 02-05/77 про затвердження звітів ліквідатора станом на 01.08.2019 та 01.09.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, якщо інше не передбачено Кодексом України з питань банкрутства, та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з питань банкрутства.

Суддя Т.М. Давченко