УХВАЛА

м. Київ

23.01.2020Справа № 910/13930/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційне підприємство

«Дніпро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова»

про стягнення 131.620,71 грн

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційне підприємство «Дніпро» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» про стягнення 131.620,71 грн боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов`язань згідно договору поставки № 131/24ТД від 23.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13930/19 від 10.10.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

21.10.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13930/19; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/13930/19 від 24.12.2019 (суддя Котков О.В.) повністю задоволено позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-комерційне підприємство «Дніпро» 131.620,71 грн основного боргу та 1.974,31 грн судового збору.

10.01.2020 від позивача до суду надійшла заява (подана до поштового відділення зв`язку 08.01.2020) про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача 3.300,00 грн витрат на правову допомогу. Позивач зазначає, що розрахунок витрат складається з: 1) ознайомлення з матеріалами справи - 2 години по 750,00 грн за годину; 2) складання позовної заяви - 3,06 години по 750,00 грн за годину.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 за № 05-23/59, у зв`язку з відпусткою судді Коткова О.В., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2020 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд даної справи здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви позивача про прийняття додаткового судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України в такому самому порядку.

Розглянувши матеріали поданої позивачем заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на оплату послуг адвоката 3.300,00 грн.

До матеріалів справи позивачем в підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу долучено: свідоцтво Савко Віталія Вікторовича про право на заняття адвокатською діяльністю № 736 від 18.03.2010; банківську виписку про сплату адвокату Савко В.В. 3.300,00 грн за юридичні послуги по договору № 0809 від 08.09.2019.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з цим, всупереч викладеним вище нормам позивачем не було доведено обґрунтованості розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/13930/19.

Зокрема, матеріали справи не містять: доказів укладення позивачем з адвокатом Савко Віталієм Вікторовичем договору про надання правничої допомоги, яким встановлено порядок обчислення гонорару в розмірі 750,00 грн за годину; доказів в підтвердження надання адвокатом послуг, що зазначені позивачем на загальну суму 3.300,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем належними засобами доказування не підтверджено надання послуг адвокатом та не підтверджено розмір понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 244, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У прийнятті додаткового рішення у справі № 910/13930/19 відмовити.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова