ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р. Справа№ 927/689/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019

у справі №927/689/19 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", м. Чернігів

про стягнення 18 317,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (далі - АТ"Облтеплокомуненерго", відповідач) про стягнення основної заборгованості в сумі 0,07 грн., 1 846,61 грн. 3% річних та 16 470,69 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №2650/1617-КП-39 постачання природного газу від 24.11.2016.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019 у справі №927/689/19 провадження у справі в частині стягнення з АТ "Облтеплокомуненерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 1 846,61 грн. - 3% річних закрито. В задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 0,07 грн. та 16 470,69 грн. пені відмовлено. Стягнуто з АТ "Облтеплокомуненерго" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 193,66 грн. судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 846,61 грн. 3% річних місцевим господарським судом закрито за відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1. ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з здійсненням оплати відповідачем на користь позивача 1846,61 грн. згідно платіжного доручення №4934 від 22.08.2019.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача 0,07 грн. основної заборгованості за Договором 2650/1617-КП-39 постачання природного газу від 24.11.2016 судом першої інстанції зазначено про фактичну відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним договором, що підтверджується актом звіряння розрахунків між відповідачем та позивачем від 31.12.2017 та сальдом відповідача з 01.10.2016 по 31.05.2018 за договором 2650/1671-КП-39.

Також місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для стягнення пені за неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань у період з 27.12.2016 по 29.11.2017 у зв`язку з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2013 у справі 927/16/6б/13, якою було порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись частково з ухваленим рішенням суду першої інстанції, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019 у справі №927/689/19 в частині відмови у стягненні 0,07 грн. основної заборгованості та 16 470,69 грн. пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" задовольнити, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на правовідносини, які виникли між сторонами поширюється дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2012. При цьому, суд неправомірно відмовив у задоволенні вимог позивача, оскільки зобов`язання відповідача перед позивачем по оплаті поставлених обсягів природного газу мають поточний характер, а позивач є поточним кредитором.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №927/689/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Євсікова О.О. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 апеляційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 11.11.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та 14.11.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 поновлено АТ "НАК "Нафтогаз України" строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019 у справі №927/689/19, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці та участю судді Козир Т.П. у підготовці суддів для підтримання кваліфікації.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020, справу №927/689/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Тищенко О.В.

Позиції учасників справи.

08.01.2020 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що наявність мораторію спричиняє неправомірність нарахування неустойки (пені) по зобов`язанням в період всього строку його дії та є самостійною правовою підставою для відхилення доводів позивача.

Крім того, відповідач звернув увагу на те, що позивачем в апеляційній скарзі не обґрунтовано неправомірність відмови в задоволенні вимог про стягнення основної суми боргу у розмірі 0,07 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

24.11.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" (далі - Споживач) укладено Договір постачання природного газу №2650/1617-КП-39 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони узгодили обсяги газу, що мають бути поставлені, а саме: Постачальник передає Споживачу з 01.11.2016 по 31.03.2017 газ обсягом до 1 869,886 тис. куб. м, з 01.04.2017 по 30.09.2017 газ обсягом до 137,429 тис. куб. м. (Додаткова угода №6 від 31.03.2017 до Договору).

Плановий обсяг газу, за цим Договором, протягом місяця поставки !!!може (не вистачає можливо цього слова, треба подивитись зміст цього пункту в Договорі)!!!змінюватись за домовленістю сторін (п. 2.3 Договору).

Приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.4 Договору).

Ціна за поставку природного газу встановлена у пункті 5.2 Договору, редакція якого неодноразово переглядалась та змінювалась сторонами шляхом укладання додаткових угод: №1 від 25.11.2016, №2 від 21.12.2016, №4 від 24.01.2017, №5 від 24.02.2017, №6 від 31.03.2017.

Так, ціна за 1000 куб. м газу з 01.11.2016 - 8182,80 грн. з ПДВ; з 01.12.2016 - 8577,60 грн. з ПДВ; з 01.01.2017 - 8374,80 грн. з ПДВ, з 01.02.2017 - 10141,20 грн. з ПДВ, з 01.03.2017 - 9 439,20 грн. з ПДВ, з 01.04.2017 - 9488,64 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п. 8.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання Споживачем пунктів 6.1. та 6.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Додатковою угодою №6 від 31.03.2017 сторони внесли зміни до п. 8.2 Договору, виклавши його у такій редакції: "у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу".

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п. 10.3 Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, за їх наявності і діє в частині реалізації природного газу з 01.11.2016 по 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. Договору у редакції додаткової угоди №6 від 31.03.2017).

На виконання умов Договору позивач у період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 13 611 085,02 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 30.11.2016 на суму 2 234 002,60 грн., від 31.12.2016 на суму 2 511 718,56 грн., від 31.01.2017 на суму 3 172 449,61 грн., від 28.02.2017 на суму 3 489 353,68 грн., від 31.03.2017 на суму 1 667 670,66 грн., від 30.04.2017 на суму 315 962,22 грн., від 31.05.2017 на суму 89 050,88 грн., від 30.06.2017 на суму 47 879,68 грн., від 31.07.2017 на суму 27 754,27 грн., від 31.08.2017 на суму 29 054,22 грн. та від 30.09.2017 на суму 26 188,64 грн.

Відповідно до умов п. 6.1 Договору відповідач за поставлений природний газ у листопаді 2016 року повинен був розрахуватись з позивачем до 25.12.2016, за грудень 2016 року - до 25.01.2017, за січень 2017 року - до 25.02.2017, за лютий 2017 року - до 25.03.2017, за березень 2017 до 25.04.2017, за квітень 2017 - до 25.05.2017, за червень 2017 року - 25.07.2017, за липень 2017 року - до 25.08.2017, за серпень 2017 року - до 25.09.2016, за вересень 2017 року - до 25.10.2016.

Пунктом 6.5. Договору сторони погодили проведення звірки розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу протягом 10 днів з моменту письмової вимоги однієї з сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості природного газу споживачем та актів його приймання-передачі.

31.10.2017 сторонами складено, підписано та скріплено печатками акт звіряння розрахунків станом на 31.10.2017, з якого вбачається, що заборгованість АТ "Облтеплокомуненерго" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором становить 8 424,55 грн.

Платіжним дорученням №837 від 30.11.2017 відповідач перерахував позивачу 8 242,56 грн. за газ згідно договору №2650/1617-КП-39 від 24.11.2016.

31.12.2017 сторонами складено та підписано акт звіряння розрахунків станом на 31.12.2017, в якому не вказано Договір та відповідна заборгованість АТ "Облтеплокомуненерго" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором також не значиться. Акт від 31.12.2017 підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 31.10.2017 сторонами складено, підписано та скріплено печатками акт звіряння розрахунків станом на 31.10.2017, з якого вбачається, що заборгованість АТ "Облтеплокомуненерго" перед АТ "НАК "Нафтогаз України" за Договором №2650/1617-КП-39 від 24.11.2016 становить 8 424,55грн.

У подальшому за Договором відповідачем сплачено позивачу 8 242,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням №837 від 30.11.2017.

Як вбачається з акту звірки розрахунків від 31.12.2018, підписаного сторонами Договору, заборгованість по Договору №2650/1617-КП-39 від 24.11.2016 у відповідача перед позивачем відсутня.

Також, як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, згідно сальдо по підприємству відповідача з 01.10.2016 по 31.05.2018 доданого до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

За вказаних обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у позові в частині стягнення основного боргу в сумі 0,07 грн. слід відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність заборгованості відповідача станом на день звернення позивача до суду.

Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2013 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Актив Плюс" (справа №927/16/6б/13) було порушено провадження про банкрутство АТ "Облтеплокомуненерго". Одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Провадження у справі про банкрутство здійснювалося відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 30.06.1999, оскільки справа була порушена до набрання чинності Законом України від 22.12.2012 № 4212-VІ (нової редакції Закону).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.01.2018 заяву ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Актив Плюс" про порушення справи про банкрутство АТ "Облтеплокомуненерго" залишено без розгляду.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент порушення справи про банкрутство) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов`язання та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Тобто, наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 28/5005/3240/2012.

Отже, твердження скаржника про правомірне нарахування пені за прострочення оплати відповідачем за спожитий природний газ з жовтня 2016 по вересень 2017 після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2013 у справі №927/16/6б/13 колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими. Боржник повинен виконувати зобов`язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховується, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення пені за неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у сумі 16 470,69 грн. пені за період з 27.12.2016 по 29.11.2017, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на АТ "НАК "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019 у справі № 927/689/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2019 у справі № 927/689/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/689/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

О.В. Тищенко