Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1272/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (м.Київ)

до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (с.Ушомир, Коростенський район, Житомирська область)

про стягнення 102198,85 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування у сумі 99050,00грн, 1178,70грн інфляційних втрат та 1970,15грн 3% річних, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.12.2019 о 10:00.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.12.2019 відкладено розгляд справи по суті на 21.01.2020.

23.12.2019 о 14год 20хв судом отримано заяву позивача №Г0403/8692 від 19.12.2019 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач посилаючись на сплату відповідачем боргу в сумі 99050,00грн, зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1970,15грн 3% річних та 1178,70грн інфляційних втрат, а також судові витрати. До вказаної заяви подано копію платіжного доручення №66466 від 13.12.2019 на суму 99050,00грн, а також докази надіслання даних документів на адресу відповідача.

В судовому засіданні 21.01.2020 розглянувши заяву позивача №Г0403/8692 від 19.12.2019 про зменшення розміру позовних вимог та матеріали даної справи, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 99050,00грн, позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 3148,85грн, з яких: 1178,70грн інфляційних втрат та 1970,15грн 3% річних.

Судом встановлено, що вказана заява була надіслана до суду 19.12.2019 та відповідачу до початку першого судового засідання, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, в якому дана заява надійшла до суду.

Враховуючи наведене, подана позивачем заява №Г0403/8692 від 19.12.2019 про зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється в межах поданих змін.

Позивач та відповідач в судові засідання 23.12.2019 та 21.01.2020 повноважних представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення №448 та №430 про вручення поштових відправлень (а.с.86-87).

Позивач в заяві від 19.12.2019 просив розгляд справи здійснювати без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.103).

Відповідач у відзиві на позовну заяву №3482 від 21.12.2019 повідомив, що 13.12.2019 ПП "Укрпалетсистем" перерахувало на рахунок позивача 99050,00грн регресу по страховій справі 08959/07/2018/53 на підтвердження чого до відзиву додано платіжне доручення №66466 від 13.12.2019 (а.с.105-106). Крім того, 21.01.2020 від відповідача на електронну пошту суду надійшло клопотання №21/1 від 21.01.2020 про розгляд справи без участі представника відповідача, в якому відповідач просить здійснювати розгляд справи без участі його представника (а.с.118).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки сторін в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що неявка представників сторін в засідання суду, не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2018 о 21 год. 00 хв. на 150 км автомобільної дороги Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Mercedes-Benz/Axor" реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі напівпричепа Velton реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Здійснюючи рух по автошляху ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mercedes-Benz/Axor" у складі напівпричепа Velton не забезпечив справного стану транспортного засобу, внаслідок чого під час руху лопнуло заднє праве колесо напівпричепу, що призвело до виїзду на смугу зустрічного руху з подальшим зіткненням з автомобілем марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався зустрічним напрямком, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушено вимоги п.п.2.3, 11.3 ПДР, за що передбачена відповідальність в порядку ст.124 КУпАП.

В результаті зазначеного ДТП були пошкоджені автомобіль "Mercedes-Benz/Axor" реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі напівпричепа Velton реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником яких є ПП "Укрпалетсистем", цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК9726982 терміном дії до 12.07.2018, виданим ПАТ "Страхова група "ТАС" та автомобіль марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ "Агроконд", цивільно-правова відповідальність якої була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ0898989 терміном дії до 20.07.2018, виданим ТОВ "Страхова компанія "Мотор-Гарант".

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 17.07.2018 у справі №278/1873/18 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (а.с.18).

В подальшому, 27.08.2018 ТОВ "Агроконд" в порядку ст.ст. 35, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернулось до ПАТ "Страхова група "ТАС" з заявою про виплату страхового відшкодування №01-18/3732 (а.с.39).

Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження автомобіля МАN, державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ "Агроконд", згідно звіту автотоварознавчого дослідження становить 231142,30грн (а.с.40-47). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості транспортного засобу №17-R/44/8 від 12.09.2018, ринкова вартість автомобіля "MAN" (державний номер НОМЕР_3 ) в пошкодженому внаслідок ДТП стані на дату дослідження складає 126423,02грн.

Згідно з п.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9726982, розмір страхової суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду завдану майну, становить 100000,00грн, а розмір франшизи становить 950,00грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування з урахуванням розміру страхової суми (ліміту відповідальності) та франшизи за полісом №АК/9726982, становить 99050,00грн, що підтверджується страховим актом №29784В/07/2018 від 02.11.2018 та розрахунком суми страхового відшкодування (а.с.75-76).

02.11.2018 ПАТ "Страхова група "ТАС" листом №Г1400/4347 повідомило ТОВ "Агроконд" про те, що належна сума страхового відшкодування в розмірі 99050,00грн буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування (а.с.77).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2018 АТ "Страхова група "ТАС" перерахувало на рахунок ТОВ "Агроконд" страхове відшкодування згідно договору страхування №АК/9726982 в розмірі 99050,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №108087 від 15.11.2018 на суму 99050,00грн (а.с.78).

Судом також встановлено, що позивач направляв 21.02.2019 на адресу ПП "Укрпалетсистем" досудову вимогу №Г0401/1130 в порядку регресу про сплату страхового відшкодування в розмірі 99050,00грн, в якій просив протягом місяця з дня отримання даної вимоги здійснити оплату (а.с. 79, докази вручення - 01.03.2019 а.с.79). Проте, відповідач суму страхового відшкодування в строки запропоновані в досудовій вимозі №Г0401/1130 перед позивачем не сплатив, відповіді на вимогу не надав.

При цьому судом встановлено, що 13.12.2019 ПП "Укрпалетсистем" було сплачено на користь АТ "Страхова група "ТАС" 99050,00грн суму страхового відшкодування за справою №089/59/07/2018/13 згідно вимоги, що підтверджується платіжним дорученням №66466 від 13.12.2019 (а.с.100).

Посилаючись на неспату відповідачем протягом місяці з дня отримання досудової вимоги №Г0401/1130 від 21.02.2019 шкоди в розмірі страхового відшкодування в сумі 99050,00грн, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 1178,70грн інфляційних втрат та 1970,15грн 3% річних (а.с.97).

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п.22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, відшкодування шкоди, що заподіяна третій особі здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Відповідно до підпункту 38.1.1-"г" пункту 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно з вимогами статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини 1 статті 1172 Кодексу юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Системний аналіз статей 1172, 1187 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду завдану працівником під час виконання трудових обов`язків, виникає у юридичної особи за умови, що дії завдавача шкоди були неправомірними, між ними та шкодою є причинний зв`язок, і коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини завдавача шкоди (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного від 01.02.2018 р. У справі № 203/1019/16-ц).

Відповідно до ст.23 "Про автомобільний транспорт", у період між обов`язковими технічними контролями, відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам чинного законодавства забезпечує перевізник.

Відповідно до п.п"а" п.2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, перевізник перевіряє технічний стан КТЗ з метою недопущення до руху неукомплектованих, з незадовільним станом КТЗ. Перевізник систематично перевіряє технічний стан КТЗ згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до п.3.1 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками щозміни оглядом і випробуваннями КТЗ відповідно до цього розділу перевіряють згідно з вимогами експлуатаційної документації виробника. Перевірку виконує водій на початку робочої зміни, а у тривалих рейсах без повернення на місце базування - один раз на добу чи в разі змінення водіїв на маршруті. Технічний стан водій перевіряє, зокрема, органами відчуття, засобами сигналізації (індикації), умонтованими у КТЗ.

Відповідно до п.3.5.2 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, перевіряють оглядом наявність здутин (розшарувань каркаса покришки, відшарувань протектора чи боковин), порізів та інших пошкоджень шин, а також наявність сторонніх предметів у канавках протектора, між шинами здвоєних коліс. Із зазначеними несправностями та сторонніми предметами шини не допускаються до експлуатування.

Перевіряють оглядом та простукуванням відповідність тиску повітря в шинах. З установленою графіком періодичністю вимірюють тиск у шинах (п.3.5.4 Порядку).

Перевіряють кріплення коліс оглядом, простукуванням, а в разі потреби затягуванням нарізних з`єднин і інших елементів (болти, гайки, клинці і таке інше) з використанням інструментів. Колеса з не відповідною вимогам виробника кількістю і конструкцією елементів кріплення, а також ослабленим затягом до експлуатування не допускаються (п.3.5.6 Порядку).

З огляду на наведене, на день дорожньо-транспортної пригоди (14.06.2018) обов`язок перевірки належного технічного стану транспортного засобу покладався на перевізника та його водія ОСОБА_3 ОСОБА_3 на час скоєння ДТП виконував трудові обов`язки по договору з роботодавцем (страхувальником за полісом) ПП "Укрпалетсистем".

Матеріалами справи підтверджується факт незабезпечення ОСОБА_1. належного технічного (справного) стану транспортного засобу, керування яким він здійснював, що призвело до зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

Враховуючи положення вищевказаних правових норм, господарський суд дійшов висновку, що факт події, вина та заподіяння шкоди підтверджено судовими рішеннями, розмір заподіяної і відшкодованої шкоди підтверджений страховим актом і платіжним дорученням, своєчасне звернення - заявою про сплату страхового відшкодування з відміткою про одержання відповідачем.

Як уже зазначалось, відповідачем 13.12.2019 було сплачено на користь АТ "Страхова група "ТАС" 99050,00грн суму страхового відшкодування за справою №089/59/07/2018/13 згідно вимоги, що підтверджується платіжним дорученням №66466 від 13.12.2019 (а.с.100).

Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за несплату грошових коштів в порядку регресу з власника транспортного засобу, водій якого був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування потерпілій особі.

Розглядаючи питання про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1178,70грн інфляційних втрат та 1970,15грн 3% річних, господарський суд враховує наступне.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зокрема, приписами ч.2 ст.530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Вказана норма визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Оскільки правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, у зв`язку з простроченням виплати суми страхового відшкодування у визначений ст.530 ЦК України строк, є грошовим зобов`язанням і зважаючи на таку юридичну природу, на них також поширюється дія положень частини 2 статті 625 ЦК України.

З огляду на наведене, перевіривши наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем безпідставно проводилось відповідні нарахування з 01.04.2019, оскільки з урахуванням положень статті 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок) початком для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Так, досудова вимога №Г0401/1130 від 21.02.2019 в порядку регресу позивача була отримана відповідачем 01.03.2019. Відтак, зважаючи на положення статті 253 ЦК України, відшкодування страхової виплати в сумі 99050,00грн повинно бути здійснено в строк до 02.04.2019 включно, відповідно прострочку оплати страхового відшкодування необхідно рахувати з 03.04.2019.

З урахуванням наведеного, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що за період з 03.04.2019 по 28.11.2019 (сума боргу 99050,00грн) обґрунтованим є нарахування 3% річних в розмірі 1953,86грн.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1953,86грн. В частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 16,29грн (1970,15грн - 1953,86грн. = 16,29грн), вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Здійснивши перевірку проведених позивачем нарахувань інфляційних втрат, суд встановив, що правомірним є нарахування інфляційних втрат у період з 03.04.2019 по 31.08.2019 на суму боргу 99050,00грн в розмірі 286,75грн.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 286,75грн. В частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 891,95грн (1178,70грн - 286,75грн = 891,95грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1953,86грн 3% річних та 286,75грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 16,29грн та інфляційних втрат в сумі 891,95грн суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (11571, Житомирська область, Коростенський район, с.Ушомир, вул.Березюка, буд.15; ідентифікаційний код 32285225) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м.Київ, проспект Перемоги, буд.65; ідентифікаційний код 30115243):

- 1953,86грн 3% річних;

- 286,75грн інфляційних втрат;

- 1366,92грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.01.20

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек. з пов.)