ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" січня 2020 р. Cправа № 902/922/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко О.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" (вул. 1905 року, буд. 42, м. Вінниця, 21003)

до: Мізяківсько-Хутірської сільської ради (вул. Пушкіна, 8б, с. Мізяківські Хутори, Вінницька область, 23213)

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання розглянути заяву та прийняти відповідне рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" подано позов до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення 37 сесії 7 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 12.08.2019 №1564 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих по вул. Пушкіна, 22Б, 22В, 22Г в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, Вінницької області.

24.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" звернулося до Мізяківсько-Хутірської сільської ради з приводу надання дозволу на складання документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок (передача в оренду) орієнтовною площею 2051,21 кв.м. за вказаною адресою, додавши копії правовстановлюючих документів на майно та матеріали технічної інвентаризації.

Рішенням 37 сесії 7 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради № 1564 від 12.08.2019 року розгляд даного питання вирішено перенести до моменту проведення інвентаризації вказаної земельної ділянки.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з вимогою скасувати рішення 37 сесії 7 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 12.08.2019 №1564 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

Ухвалою суду від 15.11.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/922/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.12.2019.

За результатами проведеного підготовчого засідання 05.12.2019 за участю усіх учасників справи суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.01.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

14.01.2020 через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності останнього, у якій зазначено, що позивач заявлений позов підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

У судове засідання 14.01.2010 представники сторін не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у судовому засіданні 05.12.2019 під розписку, яка міститься у матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відзиву відповідача на позовну заяву матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України. При цьому, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих по вул. Пушкіна, 22Б, 22В, 22Г в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, Вінницької області.

Зокрема такими об`єктами є:

- гараж загальною площею 653,4 кв.м., розташований за адресою вул. Пушкіна, 22Б, с. Мізяківські Хутори, право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 41763226 від 05.08.2015;

- склад загальною площею 147,2 кв.м., розташований за адресою вул. Пушкіна, 22В, с. Мізяківські Хутори, право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 41756232 від 05.08.2015;

- нежитлова будівля сторожки гаража загальною площею 10,3 кв.м., розташована за адресою вул. Пушкіна, 22Г, с. Мізяківські Хутори, право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 41758108 від 05.08.2015.

Як слідує з матеріалів справи, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" Ю.М. Маліновський звернувся до Мізяківсько-Хутірської сільської ради із заявою вих. №190 від 24.06.2019 про розгляд на черговій сесії Мізяківсько-Хутірської сільської ради питання щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (передача в оренду), розташованої у с. Мізяківські Хутори по вул. Пушкіна, 22Б, 22В, 22Г орієнтовною площею 2051,21 м2 за рахунок земель, які перебувають в розпорядженні Мізяківсько-Хутірської сільської ради для виробничих потреб (обслуговування існуючих будівель). Додатком до заяви зазначено належним чином засвідчені копії свідоцтв на право власності та технічних паспортів.

За наслідками розгляду вказаної заяви Мізяківсько-Хутірською сільською радою на 37 сесії 7 скликання прийнято рішення № 1564 від 12.08.2019 року з посиланням на п.21 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 15 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якого вирішено:

1. перенести розгляд даного питання по заяві директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" Ю.М. Маліновського до моменту проведення інвентаризації вказаної земельної ділянки;

2. доручити сільському голові Королю В.І. провести інвентаризацію вказаної земельної ділянки, для чого звернутись до землевпорядної організації, яка має ліцензію на даний вид робіт;

3. контроль за виконанням даного рішення покласти на комісію з питань земельних відносин.

Вважаючи зазначене рішення Мізяківсько-Хутірської сільської ради протиправним, позивач у вересні 2019 звернувся до суду із позовними вимогами, які є предметом розгляду у даній справі, в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.10.2019 (справа №120/2816/19-а) закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" до Мізяківсько-Хутірської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, оскільки суд дійшов висновку, що з огляду на суб`єктний склад та характер спірних правовідносин розгляд справи належить до юрисдикції господарського суду та спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" звернулося до господарського суду за захистом своїх прав з вимогою скасувати рішення 37 сесії 7 скликання Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 12.08.2019 №1564 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

З огляду на встановлені обставини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому офіційне тлумачення зазначеної норми надано в рішенні Конституційного суду України у справі № 1-29/2011 від 14.12.2011 (N 19-рп/2011), відповідно до п. 4.2. якого "рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України".

Відповідно до п.6 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Аналізуючи позовні вимоги у даній справі, суд дійшов висновку, що вони спрямовані на захист майнового права позивача як власника відповідних споруд на набуття і оформлення права на земельну ділянку під такими спорудами. Таке право позивача узгоджується із принципом слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, який закріплений у ст. 377 ЦК України, ст.120 ЗК України.

За приписами ч. 2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 25 Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст. 59 Закону).

Зі змісту спірного рішення слідує, що при його прийнятті Мізяківсько-Хутірська сільська рада керувалася п.21 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Так, згідно з п.1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

В свою чергу ст.15 Закону України "Про оренду землі" визначено умови договору оренди землі.

Таким чином, вказані в рішенні приписи законодавства не встановлюють підстав для перенесення розгляду питання за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос".

Частиною 2 ст.123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом визначено, що в межах компетенції Мізяківсько-Хутірської сільської ради за наслідками розгляду заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" Ю.М. Маліновського вих. №190 від 24.06.2019 можливим було прийняття рішення про надання дозволу або про надання мотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підстав для перенесення розгляду такого питання законодавством не передбачено.

Отже, неприйняття відповідного рішення слід визнати незаконною бездіяльністю, яка призводить до порушення права позивача на оформлення відповідної земельної ділянки.

В п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів особи може, зокрема, бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тому обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання незаконним рішення за результатами розгляду його заяви та як наслідок - скасування такого рішення слід визнати належним.

Разом з тим, суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача розглянути заяву та прийняти відповідне рішення не є формою втручання в дискреційні повноваження Мізяківсько-Хутірської сільської ради, адже законодавством покладено на вказану сільську раду обов`язок за наслідками розгляду заяви позивача прийняти відповідне рішення - про надання дозволу або про надання мотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наведених вище мотивів.

Щодо вимоги позивача, викладеної прохальній частині позовної заяви, про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає таке.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VI Господарського процесуального кодексу України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень. З аналізу приписів статей вказаного розділу, зокрема зі ст. 339 ГПК України слідує право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо сторона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Тобто, судовий контроль у порядку господарського судочинства можливий на стадії виконання судового рішення. Відтак на момент прийняття рішення у даній справі така вимога позивача є передчасною.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору. При цьому суд враховує, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в загальному розмірі 3842 грн, тобто за дві позовних вимоги немайнового характеру.

Разом з тим, Верховним Судом у постанові від 12.11.2019 у справі №640/21330/18 викладено висновок, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору за однією немайновою вимогою в сумі 1921 грн.

Таким чином, позивачем при зверненні з позовом до суду надмірно сплачено 1921 грн судового збору, однак за відсутності відповідного клопотання судом не вирішується питання про повернення судового збору, що не позбавляє права останнього заявити дане клопотання після прийняття судового рішення у порядку визначеному ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 37 сесії 7 скликання Мізяківсько- Хутірської сільської ради від 12.08.2019 №1564 "Про розгляд заяви директора ТОВ "Колорит Агрос" Ю.М. Маліновського".

3. Зобов`язати Мізяківсько-Хутірську сільську раду повторно розглянути заяву директора ТОВ "Колорит Агрос" Ю.М. Маліновського" від 24.06.2019 та прийняти за наслідком розгляду заяви та поданих документів відповідне рішення.

4. Стягнути з Мізяківсько-Хутірської сільської ради (вул. Пушкіна, 8б, с. Мізяківські Хутори, Вінницька область, 23213; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колорит Агрос" (вул. 1905 року, буд. 42, м. Вінниця, 21003; ) 1921 грн витрат на сплату судового збору.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 січня 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. 1905 року, буд. 42, м. Вінниця, 21003;

3 - відповідачу - вул. Пушкіна, 8б, с. Мізяківські Хутори, Вінницька область, 23213.