Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2020 р. Справа № 906/747/19.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.,

розглянувши заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (вх.№02-19/79/19 від 10.12.2019) про розстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 1 828 663,63грн

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився;

від боржника (заявника): Філімончук Г.М., наказ №379-ОД від 20.12.2019;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 04.11.2019 позов Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне Зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" 1 466 079,97грн основного боргу, 89 892,79грн 3% річних, 250 745,00грн інфляційних втрат, 27 100,76грн судового збору; в задоволенні позовних вимог про стягнення 21 945,87грн інфляційних втрат відмовлено.

На виконання рішення суду 10.12.2019 у справі видано наказ.

10.12.2019 боржником - ДП "Житомирський бронетанковий завод" подано до суду заяву про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/747/19, згідно якої просить суд зупинити виконання рішення господарського суду від 04.11.2019 у справі до закінчення судового розгляду даної заяви та розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2019 у справі №906/747/19 терміном на 6 (шість) місяців, із щомісячною виплатою до 30-го числа заборгованості в розмірі 305 636,42грн, починаючи із місяця, наступного після прийняття рішення за результатами розгляду заяви.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 11.12.2019 прийнято до розгляду вищевказану заяву; судове засідання для розгляду заяви призначено на 20.12.2019.

19.12.2019 до суду від позивача надійшли заперечення №РОЕ-30.7/2078 від 17.12.2019 на заяву про розстрочення виконання рішення у справі №906/747/19, згідно яких Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" просить відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", оскільки наведені відповідачем доводи не можуть бути виключними обставинами, які були б підставою для розстрочення виплати боргу (т.2 а.с.1, 2).

Ухвалою суду від 20.12.2019 відкладено розгляд заяви на 09.01.2020.

09.01.2020 до суду від представника боржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи: копії Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2019; інформації щодо оплати кредиторської заборгованості та судових рішень, що не набрали законної сили за термінами сплати; доказів направлення документів стягувачу (т.2 а.с.12-16).

Ухвалою суду від 09.01.2020 в судовому засіданні оголошено перерву з розгляду заяви до 21.01.2020 з метою надання можливості стягувачу ознайомитись із клопотанням представника боржника про долучення документів до матеріалів справи.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні підтримав заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2019 з підстав, викладених у ній.

Стягувач уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (вх.№02-19/79/19 від 10.12.2019) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2019, господарський суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно з ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Подана заява боржника мотивована тим, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну "Укробронпром". Головним завданням ДП "Житомирський бронетанковий завод" є виготовлення військових транспортних засобів, здійснення ремонту, модернізації бронетанкової техніки і майна, автомобільної техніки, та інше.

Підприємство боржника є стратегічним підприємством і приймає участь у посиленні обороноздатності України (здійснює ремонт бронетанкової техніки), в час проведення на сході країни операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької областей. Тривалий час (з 2014 по даний час) боржник виконує завдання по виконанню Державних контрактів, укладених з Міністерством оборони України з регламентованого та капітального ремонту військової техніки, основним джерелом фінансування є кошти отримані саме від виконання державних замовлень та здійснення оплати Міністерством оборони України.

Також заявник зазначив, що його фінансовий стан залежить від специфіки роботи підприємства, а саме процедури погодження філією ВП 637 МОУ розрахунково-калькуляційних матеріалів, процес зарахування витрат за поставлену продукцію контрагентами, до ціни договорів (Державних контрактів), укладених з Міністерством оборони. Отримання та надходження коштів по основному виду діяльності боржника залежить від наявності погодження філією ВП 637 МОУ, що займає певний проміжок часу, необхідності доопрацювання матеріалів, що також впливає на момент отримання коштів. З 2018 року, у зв`язку із затримкою виконання Міністерством оборони України договірних зобов`язань з оплати, у боржника виникли фінансові труднощі, які на даний момент вирішуються.

Крім того, заявник вказав, що виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 04.11.2019 у справі № 906/747/19 може призвести до тяжких фінансових наслідків для ДП "Житомирський бронетанковий завод", неможливості виконання виробничих функцій, виконання оборонного замовлення по ремонту військової техніки та банкрутства підприємства, ускладнить проведення фінансово-господарської діяльності підприємства, сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, виконання ремонту військової техніки, порушення прав працівників на повне та своєчасне отримання заробітної плати, що, у свою чергу, потягне застосування до підприємства штрафних санкцій у великих розмірах, що, на думку заявника, і є виключними обставинами, і, відповідно, підставою для розстрочки виконання рішення суду згідно зі ст.331 ГПК України.

З метою проведення фінансово-господарської діяльності на 2018 - 2019 роки, ДП "Житомирський бронетанковий завод" укладено ряд договорів на поставку продукції та на виконання робіт, що, в свою чергу, призводить до виникнення додаткових зобов`язань та витрат по організації виробничих процесів.

Станом на час подачі даної заяви на ДП "Житомирський бронетанковий завод" працює 778 найманих працівників (місячний фонд оплати праці складає приблизно 7 800 000,00 грн). Внаслідок складної фінансової ситуації, що виникла, проведено зміну в організації виробництва і праці, оптимізовано чисельність працівників, частину з яких скорочено.

За вказаних обставин вважає, що стягнення коштів без розстрочення, призведе до неможливості виплати заробітної плати працівникам, сплати обов`язкових платежів та зборів до державного бюджету, до звільнення працівників, зменшення обсягів виробництва та негативно позначиться на подальшій господарській діяльності та може призвести до банкрутства підприємства.

Вказує, що у підрозділах Державної виконавчої служби України на виконанні перебувають накази господарських судів по стягненню на користь ДП "Житомирський бронетанковий завод" коштів на суму понад 12 000 000,00грн, що підтверджує наявність реальної можливості виконати рішення суду у справі №906/747/19, але сума, заявлена до стягнення, є досить великою і сплатити її одночасно та у повному обсязі боржник не має можливості.

Вищевикладені обставини боржник вважає такими, що дають підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд відзначає, що відповідачем не надано належних доказів того, що на момент розгляду даної заяви дійсно існують виняткові обставини, які спричинюють ускладнення або унеможливлюють виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду боржник посилається на тяжке фінансове становище.

Проте, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Абзацом 5 частини 1 ст. 44 ГК України також встановлено, що принципом підприємництва є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

На підтвердження зазначеного у заяві про розстрочку виконання рішення суду відповідач подав: звіти про виконання фінансового плану підприємства за 2018 (т.1 а.с.202-219), фінансовий план на 2019 рік (т.1 а.с.220-238), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2019 року (т.2 а.с.13), інформацію щодо оплати кредиторської заборгованості (т.2 а.с.14).

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини, не свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну господарську (підприємницьку) діяльність заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається заявник у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість (припущення) настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Суд зауважує, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту гарантованого надходження до боржника грошових коштів у строк, вказаний у заяві про розстрочку виконання рішення у даній справі, боржником не було надано.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України вимагає наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд дійшов висновку, що обставини, наведені боржником в заяві про розстрочку виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності боржника, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність боржника винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (вх.№02-19/79/19 від 10.12.2019) про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (вх.№02-19/79/19 від 10.12.2019) про розстрочку виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 23.01.2020.

Суддя Шніт А.В.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.).