ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/785/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром",

вул. Ботанічна, буд.2, м. Івано-Франківськ,76011

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Спільне Українсько-Нідерландське підприємство "MPV-Юкрейн",

вул. Вербова, буд.9 Б, м. Тисмениця, Івано-Франківська область,77400

про стягнення заборгованості в сумі 309 593 грн 62 к.

за участю:

від позивача: Кузь А.П. - адвокат, (довіреність №75/825 від 03.06.19)

від відповідача: Шунтов О.М. - адвокат, (довіреність б/н від 27.09.2019)

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Нідерландське підприємство "MPV-Юкрейн" про стягнення заборгованості в сумі 309 593,62 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу по суті на 01.10.2019.

Ухвалою суду від 01.10.2019 постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі і призначено підготовче засідання на 17.10.2019. В судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.10.2019. В судовому засіданні 30.10.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.11.2019. В судовому засіданні 19.11.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.11.2019. В судовому засіданні 28.11.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.12.2019. В судовому засіданні постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті на 16.01.2020.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечив.

Позиція позивача.

Відповідно до позовної заяви (вх.№14845/19) позивачем надавалися відповідачу послуги з централізованого водовідведення на підставі договору №8114 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення від 01.09.2017, які відповідачем своєчасно не оплачуватись, внаслідок чого в період з 01.04.2018 по 21.06.2019 утворилась заборгованість в розмірі 209 457 грн.

Згодом у відповідача виникла заборгованість з невиконання договірних зобов`язань по додаткових правочинах до договору №8114 від 01.09.2017 від 17.11.2017 та від 20.03.2018 в сумі 100 136, 62 грн.

Таким чином, станом на 21.06.2019 загальна сума заборгованості становить 309 593, 52 грн.

У своїх вимогах позивач посилається на ст. 193, 218, 22 ГК України та ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України.

В запереченнях на відзив (вх.310879/19) позивач вказав, що нарахування відповідачу плати за скид стічних вод з наднормативним вмістом забруднюючих речовин проводилось позивачем на підставі погоджених сторонами договірних умов, які визначені договором №8114 та додатковими правочинами до нього від 17.11.2017 та 20.03.2018. Також позивач посилається на підписані між сторонами акти звірки розрахунків на суму 209 457 грн та 100 136, 62 грн.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву (17419/19) відповідач вказав, що до матеріалів справи не долучено належного розрахунку із зазначенням суми нарахування, за який період, на підставі якої формули (методики), нормативного акту.

За словами відповідача, позивач користується нормативним актом, який втратив чинність.

В запереченнях (вх.№21163/19) відповідач вказує на те, що договором сторін та додатковими угодами передбачено тільки показники якості стічних вод, однак не передбачено порядок та методику (формулу) нарахування.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Нідерландське підприємство "MPV-Юкрейн" було укладено договір №8114 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення від 01.09.2017.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що виробник (в даному випадку позивач) зобов`язується надавати споживачу (відповідач по справі) послуги централізованого водопостачання і водовідведення у обсягах зазначених в додатку №1, який являється невід`ємною частиною даного договору, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.3.2.5. договору, споживач зобов`язується здійснювати оплату послуг централізованого водопостачання і водовідведення в 3-х денний термін з моменту отримання рахунку та вносити авансовий платіж до 1-го числа місяця, за який проводиться передоплата, в розмірі вартості наданих послуг у минулому періоді.

Актом, що є додатком №2 до договору, визначено межі обслуговування водопроводу та каналізації.

Листом №41/17 від 10.04.2017 відповідач попросив позивача укласти додатковий договір на скид каналізаційних стоків з понаднормовим вмістом забруднюючих речовин.

17.11.2017 року між сторонами було укладено додатковий правочин до договору, відповідно до якого позивач приймає стічні води відповідача з наднормативним вмістом забруднюючих речовин, а відповідач своєчасно здійснює додаткову плату за надані послуги водовідведення згідно встановленого нормативу плати та сумарного середнього коефіцієнту кратності ГДК 2,72.

Листом №101/18 від 26.02.2018 відповідач попросив позивача переглянути коефіцієнт, у зв`язку з зменшенням кількості та вмісту шкідливих речовин.

20.03.2018 між сторонами було укладено додатковий правочин до договору, відповідно до якого позивач приймає стічні води відповідача з наднормативним вмістом забруднюючих речовин, а відповідач своєчасно здійснює додаткову плату за надані послуги водовідведення згідно встановленого нормативу плати та сумарного середнього коефіцієнту кратності ГДК 2,01.

На підставі актів, що є додатками до укладеного договору, протягом різних розрахункових періодів, визначалися обсяги переданої абоненту питної води і прийняття від нього стічних вод.

Крім того, відповідачу виставлялися рахунки-фактури за водовідведення, з яких вбачається часткова оплата.

Сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 21.06.2019 року на суму 209 457 грн та за 01.05.2019 - 21.06.2019 на суму 100 136, 62 грн.

Відповідно до претензії від 18.03.2019 №75.2.4.1/406, вказано відповідачу сплатити 331 801, 71 грн заборгованості за невиконання договірних зобов`язань.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

В силу ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов`язальні відносини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.2.5. договору передбачено, що споживач зобов`язується здійснювати оплату послуг централізованого водопостачання і водовідведення в 3-х денний термін з моменту отримання рахунку та вносити авансовий платіж до 1-го числа місяця, за який проводиться передоплата, в розмірі вартості наданих послуг у минулому періоді.

Судом взято до уваги виставлені позивачем рахунки-фактури за водовідведення:

№8114/К від 25.04.2018 на суму 69 133, 40 грн;

№8114/К від 25.05.2018 на суму 95 097 грн;

№8114/К від 26.06.2018 на суму 139 413, 67 грн;

№8114/К від 25.07.2018 на суму 157 917, 05 грн;

№8114/К від 27.08.2018 на суму 153 708, 98 грн;

№8114/К від 26.09.2018 на суму 147 995, 76 грн;

№8114/К від 30.10.2018 на суму 653 765 грн;

№8114/К від 30.11.2018 на суму 153 139, 78 грн;

№8114/К від 27.12.2018 на суму 167 700, 90 грн;

№8114/К від 28.01.2019 на суму 182 401, 15 грн;

№8114/К від 26.02.2019 на суму 243 729 грн.

З деяких з вказаних рахунків вбачається, що відповідачем вносився авансовий платіж, тобто здійснювалася часткова оплата.

Крім того, судом взято до уваги рахунки плати за скид стічних вод:

№8114/1 від 27.12.2017 на суму 44 349, 86 грн,

№8114/1 від 25.01.2018 на суму 62 489, 41 грн,

№8114/1 від 25.01.2018 на суму 22 769, 66 грн,

№8114/1 від 27.03.2018 на суму 21 597, 89 грн,

№8114/1 від 25.04.2018 на суму 42 393, 92 грн,

№8114/1 від 25.05.2018 на суму 36 688, 81 грн,

№8114/1 від 26.06.2018 на суму 39 081, 27 грн,

№8114/1 від 25.07.2018 на суму 37 424, 95 грн,

№8114/1 від 27.08.2018 на суму 34 204, 33 грн,

№8114/1 від 27.09.2018 на суму 11 121, 01 грн,

№8114/1 від 30.10.2018 на суму 4377, 42 грн,

№8114/1 від 27.12.2018 на суму 9083, 47 грн,

№8114/ГДК від 28.01.2019 на суму 13 000, 80 грн,

№8114/ГДК від 10.06.2019 на суму 39 239, 02 грн.

Доказів оплати відповідачем на даних послуг за вказаними рахунками - відсутні, що вказує на порушення відповідачем п.3.2.5. договору. Таким чином, вимоги позивача слід задоволити.

Що стосується заперечень відповідача про те, що позивачем не вказано на підставі якої формули здійснено розрахунки в частині, що стосується плати за скид стічних вод з наднормативним вмістом забруднюючих речовин, слід вказати таке.

В спірному випадку, відповідно до пункту 2.1. тарифи на послуги централізованого водопостачання і водовідведення встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та на момент укладення даного договору становить - водовідведення 8,68 грн/м3 з ПДВ.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що кількість поданої питної води та прийнятих стічних вод, визначається згідно показів зареєстрованих засобів обліку на водопровідних вводах та каналізаційних випусках відповідно. У разі відсутності засобів обліку на водопровідних вводах та каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з централізованої мережі водопостачання та інших джерел (власна свердловина, гаряча вода, атмосферні опади тощо). Додатковий обсяг стічних вод, що неорганізовано потрапляє через зливоприймач і колодязі в каналізаційні мережі виробника у періоди дощів та сніготанення визначається відповідно до площі території, яку займає споживач та даними гідрометслужби за формулою:

V (об`єм стічних вод) = (Sп х Ko x Кс), де:

Sп - площа території, м2 ; Кс - коефіцієнт стоку покриття; Ko - кількість опадів, згідно даних Івано-Франківського обласного центру гідрометеорології.

Відповідно до додаткового правочину від 17.11.2017 року, позивач приймає стічні води відповідача з наднормативним вмістом забруднюючих речовин, а відповідач своєчасно здійснює додаткову плату за надані послуги водовідведення згідно встановленого нормативу плати та сумарного середнього коефіцієнту кратності ГДК 2,72.

20.03.2018 між сторонами було укладено додатковий правочин до договору, відповідно до якого позивач приймає стічні води відповідача з наднормативним вмістом забруднюючих речовин, а відповідач своєчасно здійснює додаткову плату за надані послуги водовідведення згідно встановленого нормативу плати та сумарного середнього коефіцієнту кратності ГДК 2,01.

Обсяги переданої абоненту питної води і прийнятих від нього стічних вод протягом розрахункового періоду здійснювалося відповідними актами, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з поданих до суду рахунків за скид стічних вод, в таких рахунках вказано об`єм, коефіцієнт кратності та тариф. В спірному випадку, при здійсненні вказаних розрахунків застосовуються умови договору, а відтак заперечення відповідача є необґрунтованими.

Разом з тим, такі заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи актами звірки на суму 100 136, 62 грн та 209 457 грн, які підписані двома сторонами без зауважень.

Суд, дослідивши подані докази, - визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача. В спірному випадку подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 629, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 73, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Нідерландське підприємство "MPV-Юкрейн" /77400, Івано-Франківська область, м. Тисмениця, вул. Вербова, буд.9-Б, / на користь Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" /76011, м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2, / заборгованість в сумі 309 593, 62 грн (триста дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 62 к.), з них: заборгованість за послуги централізованого водовідведення в сумі 209 457 грн (двісті дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень) та заборгованість по додатковій платі за скид стічних вод з наднормативним вмістом забруднюючих речовин в сумі 100 136, 62 грн (сто тисяч сто тридцять шість гривень 62 к.), а також судовий збір в розмірі 4 643, 89 грн (чотири тисячі шістсот сорок три гривні 89 к.).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 22.01.2020

Суддя Фрич М. М.