ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3650/17

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши скаргу б/н від 24.12.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» на дії та бездіяльність державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес», м. Ужгород

до Фізичної особи-підприємця Прищепенко Тетяни Вікторівни,

смт. Рокитне

про стягнення 77 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 12.04.2018 у справі № 911/3650/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» задоволено повністю, присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Прищепенко Тетяни Вікторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» 77 001,00 грн. основного боргу, 1 600,00 грн. судового збору та 5 500,00 грн. адвокатських послуг.

29.05.2018 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 12.04.2018 у справі № 911/3650/17 було видано відповідний наказ.

26.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» звернулось до господарського суду Київської області із скаргою від 24.12.2019 (вх. № 6/20 від 08.01.2020) на дії та бездіяльність державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

На підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.01.2020 та ухвали суду від 09.01.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» від 24.12.2019 (вх. № 6/20 від 08.01.2020) у справі № 911/3650/17 прийнято до розгляду суддею Христенко О.О., розгляд скарги призначений в судовому засіданні на 20.01.2020.

В судове засідання 20.01.2020 представники позивача (скаржник) та відповідача (боржник) не з`явились, про причини неявки суд не повідомили; письмових пояснень по суті скарги, яка підлягає розгляду від боржника не надходило; 15.01.2020 через канцелярію суду від відділу ДВС надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 56650730, клопотання № 1921 від 14.01.2020 про розгляд справи без участі його повноважного представника, а також письмові пояснення № 1895 від 14.01.2019, в яких відділ ДВС просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 342 ГПК України, передбачено, що скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення розглядаються у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), а надання письмового відзиву на скаргу є правом, а не обов`язком учасника процесу, господарський суд вважає, що неявка скаржника, боржника та представника відділу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши і перевіривши подані в підтвердження обґрунтування скарги докази, судом встановлено.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 21.06.2018 заступником начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на підставі заяви ТОВ «Караван Експрес» від 21.06.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56650730 з виконання наказу господарського суду Київської області від 29.05.2018 про стягнення з ФОП Прищепенко Тетяни Вікторівни на користь ТОВ «Караван Експрес» 77 001,00 грн. заборгованості, 1 600,00 грн. судового збору та 5 500,00 грн. адвокатських послуг.

11.09.2018, 06.02.2019, 03.07.2019 заступником начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області були винесені постанови у ВП № 56650730 про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення.

06.02.2019 заступником начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову у ВП № 56650730 про розшук майна боржника - автомобіль Honda Accord, 2008 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , що належить боржнику.

25.10.2019 стягувач звернувся до Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Воровської Л.В. у ВП № 56650730 при виконанні наказу господарського суду Київської області від 29.05.2018 у справі № 911/3650/17. В своїй скарзі, скаржник зазначив про неналежне виконання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», яка виразилась у не вчинені повною мірою дій спрямованих на реальне виконання наказу господарського суду від 29.05.2018.

05.11.2019 начальником Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, за результатами розгляду скарги ТОВ «Караван Експрес», винесено постанову у ВП № 56650730 про перевірку виконавчого провадження № 56650730, якою скаргу ТОВ «Караван Експрес» визнано безпідставною.

06.11.2019 заступником начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову у ВП № 56650730, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документа стягувачу. У свої постанові від 06.11.2019 державним виконавцем вказано про відсутність майна боржника на яке можна звернути стягнення, рахунки боржника арештовані, кошти відсутні; майно не розшукано.

У зв`язку із винесенням державним виконавцем Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області постанови у ВП № 56650730 про повернення виконавчого документа стягувачу, скаржник звернувся до господарського суду із скаргою від 24.12.2019 на дії та бездіяльність державного виконавця при примусовому виконанні наказу господарського суду від 26.05.2018.

Так, скаржник вказує на неправомірні дії державного виконавця при винесенні постанови у ВП № 56650730 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також не здійснення виконавцем всіх дій в рамках виконавчого провадження № 56650730 з примусового виконання наказу господарського суду від 29.05.2018 у справі № 911/3650/17 відповідно до вимог чинного законодавства, яким регулюється порядок здійснення виконавчого провадження.

Поруч з цим, з наданих відділом ДВС матеріалів виконавчого провадження № 56650730 вбачається, що 11.01.2020 начальником Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2019.

При цьому, приймаючи постанову від 11.01.2020 про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2019, начальником відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було встановлено, що при здійсненні виконавчого провадження № 56650730, державним виконавцем не проведено всіх виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 29.05.2018 у справі № 911/3650/17.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Згідно з ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 11, розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650739, які полягають у винесені постанови від 06.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу та визнання неправомірною бездіяльність заступника начальника Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650730 по виконанню судового наказу у справі № 911/3650/17 виданого господарським судом Київської області про стягнення з ФОП Прищепенко Тетяни Вікторівни на користь ТОВ «Караван Експрес» заборгованості в розмірі 81 101,00 грн., яка полягає у нездійснені всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання судового рішення є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, розглянувши вимогу скаржника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650739, які полягають у винесені постанови від 06.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу, суд відзначає.

Як вже було зазначено, 11.01.2020 начальником Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про скасування процесуального документа - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.11.2019.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що на момент розгляду скарги відсутній предмет спору в цій частині.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників судового процесу мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні даної скарги слід застосувати приписи пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального України.

Зазначеною нормою процесуального права передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження з розгляду скарги б/н від 24.12.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес», в частині скасування постанови Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650730 від 06.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи наведене, скарга б/н від 24.12.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» на дії та бездіяльність державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області підлягає частковому задоволенню.

Що стосується заявлених до стягнення з відділу ДВС 3 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

В обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, скаржником було надано копію Договору про надання послуг від 18.12.2019, Акту зачі-приймання наданих послуг від 23.12.2019, платіжне доручення № 764 від 24.12.2019 на суму 3 000,00 грн., ордер на надання правової допомоги від 23.12.2019, свідоцтво на зайняття адвокатською діяльності від 19.05.2015 на ім`я ОСОБА_1 Галини ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, при частковому задоволенні вимог за скаргою, що підлягала розгляду покладається пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-3, 18, 231, 234, 339 - 345 ГПК України, господарський суд, -

постановив:

1. Скаргу б/н від 24.12.2019 (вх. № 6/20 від 08.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» на дії та бездіяльність державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650730 по виконанню судового наказу у справі № 911/3650/17 виданого господарським судом Київської області про стягнення з ФОП Прищепенко Тетяни Вікторівни на користь ТОВ «Караван Експрес» заборгованості в розмірі 81 101,00 грн., яка полягає у нездійснені всіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання судового рішення.

3. Визнати неправомірними дії державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650739, які полягають у винесені постанови від 06.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу.

4. Закрити провадження з розгляду скарги б/н від 24.12.2019 (вх. № 6/20 від 08.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» в частині скасування постанови Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у ВП № 56650730 від 06.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу.

5. Стягнути з Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (09600, Київська область, смт. Рокитне, вул. Першотравнева, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Караван Експрес» (88002, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Шумна, 25/404, ) 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може оскаржена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали - 30.01.2020.

Суддя О.О. Христенко