ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. м. Київ Справа№ 920/929/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Куземин-Агро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2019 (повний текст підписано 27.11.2019)

у справі №920/929/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за скаргою Приватного підприємства "Куземин-Агро" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

у справі №920/929/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт"

до Приватного підприємства "Куземин-Агро"

про стягнення 1439359,17 грн.

за участю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

В судовому засіданні 23.01.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "Куземин-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" 587 203, 99 грн. заборгованості з урахуванням індексації, 492 438, 70 грн. плати за користування товарним кредитом, 106 974, 16 грн. штрафу, 147 758,18 грн. пені, 20 015, 63 грн. судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

28.02.2019 на примусове виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.08.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019, скаргу відповідача на дії ДВС при виконанні рішення у даній справі (вх. № 2464 від 12.08.2019) було залишено без розгляду.

17.09.2019 відповідач звернувся із скаргою на дії ДВС, в якій просить суд визнати неправомірною постанову ДВС про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 58604495 від 12.09.2019. Крім того, заявник просить суд зобов`язати ДВС усунути вказані порушення.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 25.11.2019 у справі №920/929/18 у задоволенні скарги від 17.09.2019 Приватного підприємства "Куземин-Агро" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною постанови ДВС про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 58604495 від 12.09.2019 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач 05.12.2019 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги Приватного підприємства "Куземин-Агро" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною постанови ДВС про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні №58604495 від 12.09.2019.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що суд не дослідив обставини, що мають вагоме значення для справи, зокрема, необхідність продовження вчинення виконавчих дій після 22 год. 00 хв., втручання в діяльність державного виконавця з боку апелянта, тощо, а встановлені судом обставини в дійсності не підтверджуються, відсутні докази з боку ДВС, за яких суд може стверджувати, що ті чи інші події мали місце бути.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що державний виконавець діяв в межах закону, оскільки встановивши о 16 год. 00 хв. майно боржника, що знаходиться в розшуку та під арештом, останній повинен закінчити розпочаті виконавчі дії, в даному випадку, шляхом опису та арешту майна боржника та винесення відповідної постанови.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.01.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 23.01.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно постанов ДВС від 18.03.2019 та 20.03.2019, копії яких надані до матеріалів справи позивачем, на майно боржника накладено арешт та оголошено його у розшук.

12.09.2019 ДВС було прийнято постанову про опис та арешт майна боржника при виконанні рішення по даній справі (а.с. 187-189, том 2).

Відповідач зазначає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки ДВС проводила опис майна о 22 год. 30 хв., що є порушенням ч. 1 ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження", в якій зазначено, що виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Наведений факт відповідач підтверджує поясненнями директора ПП "Куземин-Агро" Бровченко М.І. (а.с.190-191, том 2).

В той же час, позивач та ДВС проти зазначеного твердження відповідача заперечують, оскільки виконавчі дії закінчувались після 22 год. 00 хв., однак були розпочаті о 16 год. 00 хв., що допускається ч. 3 ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження", в якій вказано, що проведення виконавчих дій в інший час, ніж передбачено частиною першою цієї статті, допускається, якщо виконавчі дії, розпочаті до двадцять другої години, необхідно продовжити.

Позивач та ДВС обґрунтовують зазначені обставини тим, що 12.09.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. виконавчою службою та стягувачем, в полі, що обробляється боржником, було виявлено майно, яке підлягає арешту. Водій комбайна повідомив, що майно належить відповідачу та надав можливість перевірити номер комбайну. Звірка номерів підтвердила, що майно згідно реєстру дійсно обліковується за боржником. До місяця проведення виконавчих дій прибув учасник ПП "Куземин-Агро", який заважав проведенню виконавчих дій.

Державний виконавець звернувся до поліції 12.09.2019 о 16 год. 58 хв. та повідомив про перешкоджання проведенню виконавчих дій, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями запиту від 24.09.2019 про надання інформації та відповіддю на запит від 30.09.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій діяв відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки розпочав виконавчі дії до 22 год. 00 хв.

Посилання скаржника про порушення державним виконавцем ч. 1 ст. 29 Закону України "Про виконавче провадження" не відповідають фактичним обставинам справи.

Державний виконавець діяв в межах закону, оскільки встановивши о 16 год. 00 хв. 12.09.2019 майно боржника, що знаходиться в розшуку та під арештом, останній повинен закінчити розпочаті виконавчі дії, в даному випадку, шляхом опису та арешту майна боржника та винесення відповідної постанови.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги Приватного підприємства "Куземин-Агро" (вх. №2890(с) від 17.09.2019) на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною постанови ДВС про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 58604495 від 12.09.2019.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Куземин-Агро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2019 у справі №920/929/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Куземин-Агро" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2019 у справі №920/929/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 25.11.2019 у справі №920/929/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/929/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 29.01.2020.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська