ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1332/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка"

представник позивача - не з`явився

відповідач - Державне підприємство "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь"

представник відповідача - не з`явився

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 (головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Зубченко І. В., Медуниця О. Є.) у справі Господарського суду Харківської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" про визнання недійсною угоди,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 02.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" (далі - Позивач, Товариство) звернулось до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (далі - Відповідач, Підприємство) з позовом про визнання недійсною угоди від 16.09.2015 про розірвання Договору оренди № А-14 від 01.12.2001 (далі - Угода), яка була укладена між ліквідатором Товариства Гладієм О. В. та Підприємством.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що на час укладення Угоди ліквідатор був призначений з порушенням порядку, а отже у нього були відсутні правові підстави для укладення Угоди. Враховуючи положення статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" з 01.01.2004 єдиним належним орендодавцем нерухомого майна, площа якого перевищує 200 кв.м. і яке перебуває у державній власності, є Фонд державного майна України та його регіональні відділення, тому у Відповідача були відсутні правові підстави укладати Угоду. Укладаючи спірну Угоду, сторони не мали наміру на реальне настання правових наслідків при розірванні Договору оренди № А-14 від 01.12.2001 (далі - Договір оренди), про що також свідчить та обставина, що у період з 01.12.2014 по 16.11.2016 Відповідачу за користування майном була сплачена орендна плата.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 04.07.2019 Господарський суд Харківської області (суддя Жигалкін І. П.) позов задовольнив; визнав недійсною Угоду про розірвання Договору оренди, укладену між ліквідатором Товариства Гладієм О. В. та Підприємством.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що сторонами не надано доказів, що між ліквідатором Товариства та Відповідачем були підписані акти приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, а Договір оренди не припинив свою дію, отже це приміщення перебуває у користуванні Позивача. Таким чином, спірна Угода не була спрямована на реальне настання правових наслідків щодо припинення Договору оренди, а сторони не мали необхідного обсягу дієздатності для її укладення. У правовідносинах, які виникли, процедура ліквідації не була застосована до Позивача внаслідок укладення мирової угоди, що слугувало підставою для недосягнення завершення ліквідаційної процедури, що є підставою для твердження про неспроможність дій в межах процедури банкрутства без застосування ліквідаційної процедури з боку ліквідатора Позивача, зокрема відносно спірної Угоди. Також суд відхилив заяву Відповідача про застосування строку позовної давності з посиланням на те, що перебіг строку розпочався з 16.10.2018, враховуючи, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 у справі № 904/7099/15 затверджено мирову угоду від 12.09.2018.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 09.10.2019 Східний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 скасував та прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

3.2. Постанова суду мотивована тим, що на час укладення Угоди про дострокове розірвання Договору оренди уповноважена особа - Гладій О. В. мав необхідний обсяг повноважень для укладення цієї Угоди, тобто у органів управління Товариством був необхідний обсяг дієздатності, а обмеження щодо укладення Угоди були відсутні. Крім того припинення Договору оренди є наслідком банкрутства орендаря - Товариства в силу вимог закону та умов цього Договору оренди. Суд вказав, що, враховуючи скасування постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 904/7099/15 постанови Господарського суду Дніпропетровської області в частині призначення ліквідатором Товариства Гладія О. В. та прийняття нового рішення про призначення ліквідатором Товариства Гусака Ю. М., саме з 29.09.2015 розпочався перебіг строку позовної давності.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 скасувати та залишити рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 в силі.

5. Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі

5.1. На час укладення Угоди ліквідатор Позивача був призначений з порушенням порядку, отже у нього були відсутні підстави на укладення Угоди про дострокове розірвання Договору оренди.

5.2. Враховуючи положення статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" з 01.01.2004 єдиним належним орендодавцем нерухомого майна, площа якого перевищує 200 кв.м., яке перебуває у державній власності, є Фонд державного майна України та його регіональні відділення, тому у Відповідача були відсутні правові підстави укладати Угоду.

5.3. Станом на час звернення Позивача з цим позовом між ліквідатором та Відповідачем не підписувалося жодних актів приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, а платоспроможність Позивача було відновлено, отже Договір оренди не припинив свою дію та є чинним.

5.4. Оскільки спірна Угода була підписана саме ліквідатором Товариства, а ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 затверджено мирову угоду від 12.09.2018, укладену Товариством в особі арбітражного керуючого Гусака Ю. М., отже й перебіг строку позовної давності розпочався з 16.10.2018.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. Відзив на касаційну скаргу від Відповідача у встановлений Судом строк не надійшов.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 01.12.2001 між Українським державним науково-технічним центром з технології та обладнання, обробки металів, захисту навколишнього середовища та використання вторинних ресурсів для металургії та машинобудування "Енергосталь" (далі - УкрДНТЦ "Енергосталь") та Товариством укладено Договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення площею 187,5 кв.м. за адресою м. Харків, пр. Науки (Леніна, 9), що знаходиться на балансі УкрДНТЦ "Енергосталь".

7.2. Наказом Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном № 81 від 24.04.2012 УкрДНТЦ "Енергосталь" перейменовано в Державне підприємство "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", яке є правонаступником усіх його майнових та особистих немайнових прав та обов`язків. У зв`язку із зміною найменування орендодавця додатковою угодою №9 від 21.05.2012 (т. 1 а. с. 21) внесено відповідні зміни до Договору оренди.

7.3. Відповідно до пункту 3.1 Договору оренди (том 1, а. с. 13-14) сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 із змінами від 19.01.2000 № 75 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за яким є інформація про індекс інфляції жовтень 2001 року) - 1 530,58 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2001 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за листопад-грудень 2001 року.

7.4. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць згідно з пунктом 3.2 Договору оренди.

7.5. За умовами пункту 10.1 Договору оренди цей договір укладено строком на 1 рік та діє з 01.12.2001 до 30.11.2002 включно.

7.6. Між Позивачем та Відповідачем неодноразово укладалися додаткові угоди до Договору оренди в частині зміни терміну дії Договору, розміру орендної плати та складу орендного майна.

7.7. Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.11.2007 у справі №29/616-07 (том 1, а. с. 22-24) внесено зміни до Договору оренди, а саме викладено пункт 10.1 в наступній редакції: "10.1 Цей договір діє з 01.12.2001 року до 31.12.2028 року", для чого зобов`язано Відповідача укласти відповідну додаткову угоду до Договору оренди.

7.8. Підприємство на виконання зазначеного рішення суду надало для підписання додаткову угоду №8 від 30.05.2008 (том 1, а. с. 20), у якій помилково зазначило, що термін дії Договору оренди продовжено до 31.12.2018, а не до 31.12.2028, як вказано у рішенні суду.

7.9. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 20.08.2015 вчинено запит щодо кандидатури арбітражного керуючого на призначення ліквідатора та у подальшому призначено Гладія Олександра Васильовича. Ліквідатора призначено з функціями керівника на підставі автоматизованої системи та відповідно до статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

7.10. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 у справі № 904/7099/15 (том 1, а. с. 26-32) Товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці, до 27.12.2015; призначено арбітражного керуючого Гладія Олександра Васильовича, який діє на підставі свідоцтва арбітражного керуючого № 203 від 28.12.2013.

7.11. У зв`язку з визнанням Товариства банкрутом, на підставі пункту 10.8 Договору оренди та пункту 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Товариством в особі арбітражного керуючого та Підприємством прийнято рішення про розірвання Договору оренди і 16.09.2015 укладено Угоду про дострокове розірвання Договору оренди, яка з боку Позивача була підписана ліквідатором Гладієм О.В. (т. 1 а. с. 25).

7.12. 29.09.2015 після призначення Господарським судом Дніпропетровської області ліквідатором Позивача Гусака Ю.М. (том 1, а. с. 33-46), останній направив на адресу Підприємства повідомлення №02-05/08.07/1 від 08.07.2016 (том 1, а.с.90) про припинення з 18.08.2015 Договору оренди у зв`язку з банкрутством орендаря.

7.13. У постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 у справі № 904/7099/15 за участю Товариства було вказано, що відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В силу наведеної правової норми, а також відповідно до пункту 10.8 Договору оренди, зобов`язання за цим Договором припинені з 27.08.2015, тобто з моменту визнання Товариства банкрутом.

7.14. У даній справі встановлено, що акт приймання-передачі орендованого майна від 16.11.2016 (том 1, а. с. 59) складений Відповідачем і направлений на адресу Позивача в особі ліквідатора супровідним листом від 16.11.2016 №1-22-4591 (том 1, а .с. 60); копії зазначених документів, а також докази поштового відправлення акта та листа на адресу Позивача додані до відзиву на позовну заяву.

7.15. Акт від 02.03.2017 (том. 1 а. с. 94) між ліквідатором та представником Підприємства на передачу ключів від вхідних дверей прибудови, що належала на праві власності Позивачу, і використовувалася ним спільно з приміщеннями Підприємства до визнання Позивача банкрутом, містить посилання на те, що тривалий час в приміщенні Товариства відсутня будь-яка діяльність та нагляд з боку його персоналу у зв`язку з триваючим судовим процесом про банкрутство та майбутнім продажем приміщень за аукціоном внаслідок ліквідації. Цей акт від Підприємства підписаний Л. О. Нотовим, від ліквідатора Товариства - Ю. М. Гусаком.

7.16.Апеляційний суд встановив, що орендна плата за Договором оренди після визнання Товариства банкрутом у 2015 році протягом більш ніж трьох останніх років не сплачувалася, доказів іншого матеріали справи не містять.

7.17.Також відсутні поточні вимоги Підприємства щодо стягнення орендної плати за Договором оренди.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. За частиною першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

8.2. Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

8.3. Частиною першою статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

8.4. Як передбачено частиною другою статті 4, частиною другою статті 41 Закону про банкрутство, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, ліквідатор (арбітражний керуючий) з дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

8.5. Судами встановлено, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 у справі № 904/7099/15 Товариство визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

8.6. На підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у вказаній справі від 20.08.2015 призначено арбітражного керуючого Гладія Олександра Васильовича, який діє на підставі свідоцтва арбітражного керуючого № 203 від 28.12.2013.

8.7. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі банкрутства орендаря.

8.8. У зв`язку з визнанням Товариства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на підставі пункту 10.8 Договору оренди та пункту 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Товариство та Підприємство прийняли рішення про розірвання Договору оренди, з огляду на що уклали відповідну Угоду про розірвання Договору оренди.

8.9. Вказану Угоду від імені Позивача підписав арбітражний керуючий Гладій О. В.

8.10.При цьому та обставина, на яку посилається Позивач, про що також зазначає у своїй касаційній скарзі (пункт 5.1), що зазначений арбітражний керуючий був призначений з порушенням встановленого порядку, у зв`язку з чим не мав права підписувати цю Угоду, не свідчить про нечинність спірної Угоди з огляду на таке.

8.11. Відповідно до частини першої статті 114 Закону про банкрутство кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

8.12. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов`язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

8.13. Так, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 904/7099/15 скасовано постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2015 в частині призначення арбітражного керуючого Гладія О.В. та призначено арбітражного керуючого Гусака Ю. М.

8.14. Суд у вказаній справі виходив з того, що місцевий господарський суд у встановлений законодавством період часу запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого не здійснював та відповідно про результати запиту в ухвалі про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до розгляду від 10.08.2015 не зазначав. Рішення про здійснення запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого прийнято господарським судом ухвалою від 20.08.2015 про відкладення підготовчого засідання та вже після порушення провадження у справі про банкрутство Товариства, що суперечить вимогам частини першої статті 12, частини другої статті 95, частини першої статті 114 Закону про банкрутство. Таким чином, у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для здійснення запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого після порушення провадження у справі про банкрутство боржника, а неправомірне застосування автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення кандидатури арбітражного керуючого призвело до безпідставного відхилення кандидатур інших арбітражних керуючих, які подали свої заяви на призначення ліквідатором у справі, в т.ч. і ліквідатора боржника, призначеного його власником.

8.15. Водночас, як свідчать встановлені судами обставини, після призначення Господарським судом Дніпропетровської області 29.09.2015 ліквідатором Позивача Гусака Ю. М. він направив на адресу Відповідача повідомлення про припинення Договору оренди у зв`язку з банкрутством орендаря, що свідчить про підтвердження наміру юридичної особи припинити правовідносини за Договором оренди особою, повноваження якої станом на час направлення вказаного повідомлення Позивач під сумнів не ставить. Докази відсутності повноважень у вказаного ліквідатора діяти від імені Позивача на час направлення зазначеного повідомлення судам не надані.

8.16. Разом з цим, статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

8.17. Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень, має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі (естоппель), що випливає із вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина 3 статті 509 ЦК України). Суд звертається mutatis mutandis до висновків, викладених у пункті 47 постанови Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 910/19179/17 та пункті 7.5 постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18.

8.18. Доводи Скаржника (пункт 5.3) про те, що станом на час звернення з цим позовом між Позивачем та Відповідачем не підписувалося жодних актів приймання-передачі майна, а платоспроможність Позивача було відновлено, не доводять чинності Договору оренди, враховуючи також відсутність доказів користування Позивачем вказаним майном після укладення спірної Угоди, а отже наведених в оскаржуваній постанові висновків не спростовують.

8.19. Посилання Скаржника (пункт 5.2) на те, що відповідно до статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" з 01.01.2004 єдиним належним орендодавцем нерухомого майна площа якого перевищує 200 кв.м., та яке перебуває у державній власності, є Фонд державного майна України та його регіональні відділення не може бути підставою визнання недійсною Угоди про розірвання Договору оренди, враховуючи, що, як свідчать встановлені судами обставини, предметом цього Договору оренди було майно, площа якого становила 185 кв.м.

8.20. Аргументи Скаржника (пункт 5.4), які стосуються обґрунтування визначення початку перебігу строку позовної давності для вирішення спору у цій справі не мають жодного правового значення, оскільки за результатами розгляду цієї справи підстави для задоволення позову відсутні, отже і відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

8.21.З огляду на викладене Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсною Угоди, у зв`язку з чим оскаржувана постанова апеляційного господарського суду зміні чи скасуванню не підлягає, а касаційна скарга має бути залишена без задоволення.

9. Судові витрати

9.1. Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 922/1332/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак