ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/4285/16

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

за участі секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО - ТАЙС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", Приватного підприємства "Агрофірма "Агросвіт" про стягнення заборгованості, на підставі виданих наказів від 13.03.2017 №911/4285/16 за участю представників від:

позивача (стягувача) - Грищенко О.М. (довіреність б/н від 07.08.2019);

відповідача (боржника) - не з`явився;

органу ДВС - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2017 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (далі - ТОВ "ПК Трейдсервісгруп"), Приватного підприємства "Агрофірма "Агросвіт" (далі - ПП "Агрофірма "Агросвіт") задоволено. Відповідно до рішення суду стягнуто:

- солідарно з ПП "Агрофірма "Агросвіт" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 5000,00грн пені;

- з ПП "Агрофірма "Агросвіт" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 37 301,60грн пені, 6 769,42грн штрафу, 6 390,78грн - 3% річних, 25 629,11грн інфляційних втрат, 1501,28грн витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 1 501,28грн судового збору;

- стягнуто з ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 98,72грн витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, та 98,72грн судового збору (т.1 а.с.99-106).

На примусове виконання відповідного рішення 13.03.2017 видано накази (т.1 а.с. 112-115).

08.01.2020 до Господарського суду Київської області від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга №30-7/12 від 30.12.2019 на бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, орган ДВС) у виконавчих провадженнях за №№ 53646152, 53646030 щодо виконання рішення у даній справі на підставі виданих наказів.

У поданій скарзі ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просить суд визнати за період з 06.04.2019 по 30.12.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області №911/4285/16 від 13.03.2017 (виконавчі провадження №№ 53646152, 53646030), котра виразились у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

За результатами автоматизованого розподілу, 08.01.2020 скарга передана на розгляд судді Господарського суду Київської області Ейвазовій А.Р. (т.4 а.с.31).

Ухвалою суду від 09.01.2020: скаргу прийнято до розгляду; розгляд вищевказаної скарги призначено в судовому засіданні 20.01.2020; запропоновано Городоцькому РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надати письмове пояснення по суті вимог скарги з наданням документів (в оригіналі або належним чином засвідченій копії), які підтверджують викладені у такому поясненні обставини (т.4 а.с.32-33).

В судове засідання 20.01.2020 орган ДВС та боржник не з`явились і про причини неявки суд не повідомили; про дату, час і місце засідання суду повідомлені шляхом направлення копії ухвали від 09.01.2020, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень за 10.01.2020 (т.4 а.с.35). Крім того, ухвала суду органу ДВС також направлена електронною поштою та опублікована у Єдиному державного реєстру судових рішень під №86795579.

Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області письмових пояснень по суті скарги не надав.

Як визначено ч.2 ст.342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Постановами Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 27.03.2017 відкрито виконавчі провадження №53646152, 53646030 з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 13.03.2017 у справі №911/4285/16 щодо стягнення з ПП "Агрофірма "Агросвіт" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 79 093,47грн та 5000,00грн пені (т.1 а.с.129-130, т.4 а.с.16-17).

Відповідні дані підтверджуються також інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження,

Так, згідно п. 2 розділу І, пп. 2, 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, автоматизована система виконавчого провадження (далі - система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Як визначено вказаними нормами, виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень; відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

З огляду на те, що сторонами та органом ДВС при розгляді даної скарги не надано для розгляду відповідної інформації та додаткових доказів, розгляд скарги у даній справі суд здійснював за наявними у ній документами, долученими до відповідної скарги, а також відповідно до інформації, яка внесена до Системи.

Відповідно до вищезазначених постанов державний виконавець зобов`язав боржника - ПП "Агрофірма "Агросвіт" сплатити кошти за виконавчим документом та виконавчий збір на депозитний рахунок органу ДВС, а також зобов`язав боржника надати декларацію про свої доходи та майно протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження.

Постановою Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 19.04.2017 у виконавчому провадженні ВП №53646152 накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ПП "Агрофірма "Агросвіт (т.1 а.с.148-149).

Постановою органу ДВС від 22.05.2017 (ВП №53646152) оголошено у розшук майно боржника - механічний транспортний засіб - сівалка СТВТ 12-8М, 2008 р.в., свідоцтво АБ591826 від 24.09.2008 (т.1 а.с.152-153)

Постановою Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 09.02.2018 в межах виконавчого провадження №53646152 доручено Жовківському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перевірити знаходження механічного транспортного засобу - сівалки СТВТ 12-8М, 2008 р.в., свідоцтво АБ591826 від 24.09.2008, на території ТПК "Донснаб-Захід" (т.1 а.с.234).

Постановою Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 09.02.2018 виконавчі провадження №№53646152 та 53646030 об`єднано у зведене виконавче провадження за №55771521 (т.1 а.с.235).

У даній справі стягувачем неодноразово подавались скарги на бездіяльність органу ДВС під час виконання рішення у даній справі на підставі виданих наказів щодо стягнення грошових коштів з боржника - ПП «Агрофірма» «Агросвіт».

Зокрема, ухвалою суду від 27.05.2019 у даній справі частково задоволено скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс " на бездіяльність Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області за період з 15.09.2018 по 05.04.2019, що полягала у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо розшуку грошових коштів та майна боржника (т.3 а.с.176-199).

У скарзі, що розглядається судом, скаржник - стягувач посилається на бездіяльність органу ДВС з 06.04.2019 по 31.12.2019 щодо виконання рішення суду на підставі відповідних наказів. З урахуванням чого, судом під час розгляду відповідної скарги досліджувалось питання вчинення органом ДВС необхідних дій з метою виконання рішення у даній справі на підставі виданих судом наказів та визнано скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1291 Конституції України, судове рішення є є обов`язковим до виконання; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як визначено ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов`язаний, зокрема:

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, згідно п.3 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно ст. 30 вказаного Закону, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, як визначено ч.8 ст.48 Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В силу ст.52 Закону, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Окрім того, як визначено ч.2 ст.52 Закону, виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Законом визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч.5 відповідної норми).

Таким чином, дії щодо перевірки майнового стану боржника - ПП "Агрофірма "Агросвіт", а саме виявлення рахунків боржника, нерухомого та рухомого майна, державний виконавець мав вчинити у виконавчих провадженнях №№53646152 та 53646030 або у зведеному виконавчому проваджені за №55771521 на десятий день з дня відкриття виконавчого провадження та у подальшому така перевірка мала проводитись державним виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника та не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника, його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Доказів проведення перевірки з метою виявлення рухомого та нерухомого майна боржника, майнових прав та здійснення такої перевірки періодично, у відповідності до вимог вищевказаних статей Закону, у період, який досліджується під час розгляду відповідної скарги, органом ДВС не надано, відсутня така інформація і у Системі.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводи скаржника щодо визнання неправомірною бездіяльності Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у період з 06.04.2019 по 30.12.2019 у виконавчих провадженнях №№53646152 та 53646030, відкритих щодо примусового виконання рішення суду на підставі наказів Господарського суду Київської області від 13.03.2017 №911/4285/16, що виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, у зв`язку із тим, що державним виконавцем:

- належним чином та в строки не вжито заходів щодо виявлення грошових коштів на поточних рахунках, відкритих у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також у володінні чи користуванні інших осіб;

- не направлено запити до реєстраційних органів (Державної інспекції сільського господарства України, Міністерства юстиції України, територіальних сервісних центрів МВС України, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів;

- не витребувано від районного управління земельних ресурсів, сільської (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи в оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту;

- не витребувано від ДП "Держреєстри України" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних "Зерно" даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації;

- не направлено запити до ДП "Національні інформаційні системи" щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, що належить боржнику;

- не направлено до районного відділу статистики вимогу надати державному виконавцю інформацію про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос);

- не витребувано від ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби);

- не направлено запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника належного йому майна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України;

- не направлено запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури;

- не направлено запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

- не направлено запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій;

- не направлено запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник;

- не направлено до Державної прикордонної служби України запитів з метою з`ясування факту перетинання керівником боржника державного кордону України;

- не направлено запити до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за встановленими формами звітності.

Слід зазначити, що під час розгляду відповідної скарги, не зважаючи на звернення скаржника з клопотаннями про направлення державним виконавцем запитів з метою отримання інформації щодо майнового стану боржника (т.4 а.с.18-23), доказів здійснення такої перевірки у досліджуваний період органом ДВС не надано.

Посилання скаржника на необхідність державного виконавця звернутися до МРЕВ ДАЇ , БТІ - як уповноважених органів до 01.01.2012, визнаються судом безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, в редакції станом на час необхідності вчинення виконавчих дій, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг.

Відповідні зміни щодо повноважень реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції та повноважень сервісних центрів МВС внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2015 №904 "Про внесення змін до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів".

Відповідно до розділу ІІ Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 29.12.2015 №1646, територіальний сервісний центр МВС відповідно до чинного законодавства здійснює в установленому порядку державний облік зареєстрованих транспортних засобів юридичних та фізичних осіб - власників транспортних засобів і формування Єдиного державного реєстру МВС.

Наказом Міністерства юстиції України 14.12.2012 №1844/5 "Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна" визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 (із змінами).

Також, відповідним наказом зобов`язано Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України забезпечити припинення доступу державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, а реєстраторів бюро технічної інвентаризації - до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

В силу пп. 4 п 2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, невід`ємна архівна складова частина Державного реєстру прав - Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Пунктом 57 вказаного Порядку визначено, що інформація з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права, обтяження речових прав, про об`єкти та суб`єктів таких прав (обтяжень) містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права, їх обтяження, наявні в Державному реєстрі прав, а також відомості з його невід`ємної архівної складової частини, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, їх обтяжень.

Водночас, відповідно до п. 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.02.2013 №47-р "Деякі питання належного функціонування системи органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно", органам місцевого самоврядування рекомендовано:

- забезпечити збереження матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ, які зберігаються у бюро технічної інвентаризації - комунальних підприємствах;

- передбачити безоплатний доступ до матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ для державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно з метою належного опрацювання ними запитів, що надходять в установленому порядку;

- створити умови для доступу юридичних та фізичних осіб до матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування;

- вирішити в установленому законодавством порядку питання передачі органам державної реєстрації прав матеріалів технічної інвентаризації, реєстрових книг, а також архівних справ.

Враховуючи положення наведених норм, які вказують на відсутність у зазначених у скарзі осіб відповідних повноважень, у тому числі щодо зберігання ними у паперовому вигляді, відомостей стосовно майнових прав осіб, відсутності доступу, у суду відсутні підстави вважати неправомірною бездіяльність органу ДВС, як полягає у не зверненні з відповідними запитами щодо майнового стану боржника до відповідних осіб, у зв`язку з чим скарга у відповідній частині не підлягає задоволенню.

Необгрунтованими є доводи стягувача щодо необхідності звернення державного виконавця з запитами до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та її структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Укразалізниця", ДП "Головний інформційно-обчислювальний центр Укрзалізниці", районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України, а також до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхування України страхувальників з метою встановлення відповідно:

- наявності/відсутності боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води;

- наявності /відсутності боржника серед власників залізничного транспорту, а саме, проте не обмежуючись: контейнерів, електровозів, тепловозів, моторовагонного рухомого складу вагонів усіх видів, локомотивів монорейкового транспорту, тощо;

- перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання;

- здійснення протягом 2017-2018 років фінансування страхувальника (боржника) та надання матеріального забезпечення.

Так, у відповідних органів відсутні повноваження щодо опрацювання вищезазначених відомостей та їх надання на запит державного виконавця, При цьому, скаржником нормативно не обґрунтовано доводів щодо здійснення обміну інформацією між такими органами, установами та організаціями.

Окрім того, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №1021-р повноваження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України передано Державній службі України з питань праці.

Посилання скаржника на ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в розрізі необхідності звернення державного виконавця до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхування України страхувальників з метою встановлення здійснення фінансування страхувальника (боржника) та на надання матеріального забезпечення є необґрунтованими позаяк вказаною нормою закону передбачено, що:

- страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України;

- страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам;

- страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Посилання стягувача на бездіяльність державного виконавця, котра виявилась у ненадісланні запитів до ДП "Держреєстри України" щодо наявності та/або відсутності у Базі даних "Реєстр сільскогосподарської техніки" даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, належному боржнику на праві власності є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Згідно пп. 1.4-1.6, 3.1-3.4 Положення про Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 22.01.2013 №29 (далі - Положення), держателем Реєстру є Державна інспекція сільського господарства України (далі - держатель), яка забезпечує його ведення, фінансує витрати, пов`язані із створенням, технічною підтримкою, обслуговуванням програмного забезпечення Реєстру, веденням Реєстру, та виконує інші функції, передбачені цим Положенням.

Адміністратором Реєстру є визначене(а) у встановленому законодавством порядку державне підприємство (установа, організація), що є у підпорядкуванні Державної інспекції сільського господарства України і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Реєстру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, надання реєстраторам доступу до Реєстру, збереження та захист відомостей, що містяться у ньому, проводить навчання щодо наповнення та користування Реєстром (далі - Адміністратор).

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор), як визначено відповідними нормами Положення, є Держатель та державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (далі - інспекції), які вносять або вилучають відомості про зареєстровані машини, їх технічний стан, систематизують відомості про їх власників та виконують інші функції, передбачені цим Положенням, а також суб`єкти господарювання, які вносять відомості про результати проведення обов`язкового технічного контролю машин, відомості про видачу та використання відповідних документів на реалізацію машин та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Як визначено нормами відповідного Положення, інформація з Реєстру має обмежений доступ та надається у вигляді листа на безоплатній основі за письмовим зверненням органів державної влади та осіб, що мають на це право у випадках, передбачених законами.

Для отримання інформації з Реєстру подається запит до Державної інспекції сільського господарства України або інспекції; інформація з Реєстру надається протягом тридцяти календарних днів з дня надходження запиту, якщо інше не встановлено чинним законодавством.

Положенням передбачено, що уповноважені органи державної влади (посадові особи) можуть користуватися Реєстром шляхом підключення до нього через комп`ютерну мережу з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про захист персональних даних".

Посилання стягувача на бездіяльності державного виконавця, котра виявилась у неврахуванні того факту, що боржник є суб`єктом господарювання, що зареєстрований як юридична особа, здійснює свою діяльність із обов`язковим здійсненням сплати податків, ЄСВ, війського збору, тощо (навіть при мінусових показниках), та відповідно до офіційного он-лайн сервісу ДФС України (http://sfs.gov.ua/businesspartner ), заборгованості по будь-яким податкам не має, не беруться до уваги, оскільки скаржник не зазначає, які у зв`язку з відповідними обставинами дії має вчинити державний виконавець.

Доводи скаржника про наявність у державного виконавця обов`язку звернутися до ДП "Аграрні Реєстри" Міністерства аграрної політики та продовольства України, державного реєстратора районного/обласного рівня структурного підрозділу Міністерства юстиції України та/або приватного нотаріуса, щодо наявності та/або відсутності у Базі даних Реєстру даних про видані боржником аграрні розписки та використання їх у господарській діяльності помилкові, з огляду на те, що відповідно до приписів Закону України "Про аграрні розписки" видана особою аграрна розписка фіксує зобов`язання такої особи перед іншою особою, що не є майновим правом, на яке може бути звернуто стягнення у виконавчому провадженні в даному випадку.

До того ж, відповідно до приписів ст. 10 Закону України "Про аграрні розписки" та Порядку ведення Реєстру аграрних розписок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №665, повноваженнями щодо видачі витягів та довідок з Реєстру, держатель Реєстру наділяє державні нотаріальні контори, приватних нотаріусів, які, відповідно, є реєстраторами.

Окрім того, із змісту норм відповідного Закону, реєстратор Реєстру аграрних розписок має право видавати іншим особам інформацію про видані конкретним боржником аграрні розписки та історію їх обігу лише за згодою боржника або кредитора за такою аграрною розпискою відповідно до Закону України "Про захист персональних даних".

Зі змісту положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 слідує, що обов`язок щодо проведення опису і арешту майна та складення відповідного акту виникає у державного виконавця тільки після виявлення майна боржника.

Доказів виявлення у спірному періоді майна боржника не надано, тому є передчасними та необґрунтованими доводи скаржника про бездіяльність державного виконавця щодо: накладення арешту на належні боржнику кошти та майно боржника, виявлення посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, та накладення на них арешту, їх опису, оцінці та реалізації, а також винесенні постанови, котрою із метою недопущення пошкодження вказаного майна попереджено боржника про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна, передбачену чинним законодавством України.

Що ж до посилань стягувача на бездіяльність державного виконавця, що виявилась у не надісланні запитів до Державної фіскальної служби України з метою отримання відомостей стосовно того, платником яких податків є боржник, щодо: форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб`єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів; вигодонабувачів від діяльності боржника; стосовно осіб, відповідно до відносин із котрими боржник виступає податковим агентом; наявності/відсутності у боржника ведення книги обліку розрахункових операцій; а також відомостей про перебування боржника в реєстрах: отримувачів дотацій; осіб, які здійснюють товар з операціями; осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість, слід зазначити таке.

Відповідно до Порядку ведення та форми Реєстру отримувачів бюджетної дотації, а також порядку надання відповідної інформації Державною фіскальною службою та Державною казначейською службою та Порядку надання Державною фіскальною службою та Державною казначейською службою інформації стосовно бюджетної дотації, яка підлягає перерахуванню отримувачам бюджетної дотації, затверджених постановою Кабінету Мністрів України від 21.02.2017 №179, ведення Реєстру та облік у Реєстрі перерахованих сум бюджетної дотації на поточний рахунок платника у банку за кожний звітний податковий період, у якому відбулася виплата бюджетної дотації, здійснюється ДФС; дані Реєстру оприлюднюються на офіційному веб-сайті ДФС.

Формування інформації щодо сум бюджетної дотації, які підлягають перерахуванню отримувачам бюджетної дотації (далі - інформація), здійснюється на підставі даних ДФС, Казначейства та даних Мінагрополітики. Інформація формується щомісяця протягом трьох робочих днів після граничного строку сплати податку на додану вартість за поточний звітний податковий період та надається Казначейству для здійснення розподілу бюджетної дотації між отримувачами бюджетної дотації.

Як визначено пп. 1, 2 Розділу VI Порядку обліку осіб, які здійснюють операції з товарами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2015 №552, з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією ДФС щоденно оприлюднює на власному офіційному веб-порталі: дані з Реєстру із зазначенням найменування або прізвища, імені та по-батькові особи, яка здійснює операції з товарами, дати взяття на облік, облікового номера особи; інформацію про осіб, які зняті з обліку в митницях ДФС, із зазначенням дати зняття з обліку та анулювання облікового номера.

За запитом особи, яка здійснює операції з товарами, відповідний підрозділ митниці надає протягом доби на безоплатній основі витяг. Запит подається особою до відповідного підрозділу будь-якої митниці в довільній формі та обов`язково має бути підписаний цією особою або її представником із зазначенням дати. У такому самому порядку надається витяг за запитом розпорядника майна, ліквідатора або голови комісії з припинення особи, яка здійснює операції з товарами.

Приписами підпунктів 200.7.1, 200.7.3 пункту 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, передбачені підпунктом 200.7.1 цього пункту, крім підпункту 5 підпункту 200.7.1 цього пункту щодо реквізитів поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування, не є інформацією з обмеженим доступом та підлягають щоденному, крім вихідних, святкових та неробочих днів, оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктами пп. 2, 3, 13 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 установлено, що цей Порядок визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком.

Мінфін адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів; формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Мінфін забезпечує: автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо даних Реєстру; щоденне оприлюднення Реєстру на своєму офіційному веб-сайті, крім інформації про реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування.

Поряд з тим, згідно ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Пунктами 1, 2, 9 Порядку надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 13.12.2016 №3639/5/1085 (далі - Порядок), який розроблено відповідно до ч.5 ст.18 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", визначено загальні правила подання органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями запитів та надання Державною фіскальною службою України відповідей на такі запити з інформацією про реєстраційні номери облікових карток платників податків - боржників - фізичних осіб або серії (за наявності) та номеру паспорта боржників - фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті, наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, яку отримує Державна фіскальна служба України від банків та інших фінансових установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб.

Як визначено відповідними пунктами Порядку, інформація, що передається, обробляється з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних та використовується органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями виключно з метою примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) в порядку, встановленому Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", і не може бути передана третій стороні, якщо інше не передбачено законом.

Отже, чинним законодавством передбачено межі та обсяг надання Державною фіскальною службою України відомостей на запити органів державної виконавчої служби, до яких не віднесено надання відомостей стосовно того, платником яких податків є боржник, форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб`єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів, а також вигодонабувачів від діяльності боржника, відомостей стосовно осіб, відповідно до відносин із котрими боржник виступає податковим агентом, а також відомостей про перебування боржника в реєстрах: отримувачів дотацій; осіб, які здійснюють операції з товаром; осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість.

До того ж, скаржником нормативно не обґрунтовано наявності у Державної фіскальної служби України повноважень щодо надання інформації стосовно наявності/відсутності у боржника ведення книги обліку розрахункових операцій.

Враховуючи вищезазначене, скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо надіслання запитів до Державної фіскальної служби України на отримання вказаних вище відомостей є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника щодо бездіяльності державного виконавця, які полягають у не підготовці та не направленні до суду подання за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника, а також не направленні до органу доходів і зборів запиту з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 18, 54 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів.

За таких обставин, оскільки звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника, а також до органів доходів і зборів за інформацією про дебіторську заборгованість боржника є правом державного виконавця, у разі нереалізації якого відповідальність державного виконавця законом не встановлена, суд дійшов висновку про відсутність обставин щодо бездіяльності державного виконавця в частині вчинення відповідних дій, а тому скарга за означеними вимогами є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Окрім того, під час розгляду скарг ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», які подані щодо дій/бездіяльності державного виконавця під час виконання наказів, видани у даній справі щодо стягнення грошових коштів з ПП «Агрофірма «Агросвіт», судом неодноразово досліджувались обставини встановлення ідентифікуючих даних керівника боржника і подання звернення про притягнення його до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, що відображено у відповідних ухвалах суду від 19.09.2017, 12.11.2018, 27.05.2019 (т.1 а.с.165-175, т.3 а.с.54-74,176-199)

Судом під час розгляду скарг встановлено, що державний виконавець звертався з відповідними запитами до ГУ ДМС України у Львівській області №9612 від 29.11.2017, Державної прикордонної служби України №В-3/9613 від 29.11.2017, ГУ статистики у Львівській області №03.2-09/400/21-17 від 29.08.2017, а також викликав керівника боржника. Відповідні документи містять відомості, що ідентифікують керівника боржника ПП "Агрофірма "Агросвіт" - ОСОБА_1, який досі є керівником/головою ліквідаційної комісії боржника. Також, вказаними судовими актами встановлено звернення державного виконавця щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення №09-9585 від 28.11.2017, про що до справи долучені відповідні докази (т.1 а.с.244-245).

З огляду на вищевказане, необґрунтовані вимоги скарги в частині доводів про бездіяльність державного виконавця, що виявилась у не встановленні ідентифікуючих даних керівника боржника, а також незвернені до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду.

Що ж до вимог скаржника визнати незаконною бездіяльність державного виконавця по направленню керівнику боржника вимоги про з`явлення до ВДВС та надання документів, котрі підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу, зокрема, довідку про доходи, податковий звіт за формою 1-ДФ, бухгалтерські, податкові документи, тощо, суд визнає відповідні вимоги безпідставними, оскільки ані Законом України "Про виконавче провадження", ані іншими законодавчими актами, не передбачено відповідного обов`язку державного виконавця запитувати, а керівника боржника надавати вказані документи.

Відповідно до ст. 531 Закону України "Про виконавче провадження" особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

В силу ч. 1 ст. 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виявлення у боржника права власності на частку в статутному капіталі будь-якого товариства відсутні правові підстави для вчинення виконавцем дій, передбачених ст. 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю ". Отже, скарга у відповідній частині є безпідставною.

Вимога скаржника в частині визнання неправомірною бездіяльності органу ДВС щодо не виставлення платіжної вимоги про списання коштів із арештованих рахунків у строки, визначені ч.3 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.13 зазначеного Закону, платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Доказів отримання інформації державним виконавцем про наявність коштів на рахунках не надано, а арешт накладено у періоді, який не є предметом дослідження з огляду на вимоги, які заявлені - щодо визнання неправомірною бездіяльності у період з 06.04.2019 по 30.12.2019; доказів виявлення нових рахунків не надано.

Отже, скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не вчинення відповідних діє є такою, що не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, подана скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233-234, 342-343,344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" від 30.12.2019 №30-7/12 на бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у період з 06.04.2019 по 30.12.2019 у виконавчих провадженнях №№53646152 та 53646030, відкритих щодо примусового виконання рішення суду на підставі наказів Господарського суду Київської області від 13.03.2017 №911/4285/16, що виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, у зв`язку із тим, що:

- належним чином та в строки не вжито заходів щодо виявлення грошових коштів на поточних рахунках, відкритих у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також у володінні чи користуванні інших осіб;

- не направлено запити до реєстраційних органів (Державної інспекції сільського господарства України, Міністерства юстиції України, територіальних сервісних центрів МВС України, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів;

- не витребувано від районного управління земельних ресурсів, сільської (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи в оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту;

- не витребувано від ДП "Держреєстри України" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних "Зерно" даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації;

- не направлено запити до ДП "Національні інформаційні системи" щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, що належить боржнику;

- не направлено до районного відділу статистики вимогу надати державному виконавцю інформацію про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос);

- не витребувано від ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби);

- не направлено запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника належного йому майна в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України;

- не направлено запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури;

- не направлено запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

- не направлено запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій;

- не направлено запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є боржник;

- не направлено до Державної прикордонної служби України запитів з метою з`ясування факту перетинання керівником боржника державного кордону України;

- не направлено запити до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за встановленими формами звітності.

3. У задоволенні відповідної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.01.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова