ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 Справа № 917/1907/19

за позовною заявою Приватного підприємства "Капіталпромбуд", вул. Генерала Чупринки, 58А, м. Львів, 79044

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4", вул. Котляревського, 22Б, м. Полтава, Полтавська область, 36020

про стягнення 281 396,30 грн. заборгованості

суддя Тимощенко О.М.

секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники сторін:

від позивача : не з`явився;

від відповідача : не з`явився.

Обставини справи : 11.10.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна Приватного підприємства "Капіталпромбуд" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" про стягнення 281 396,30 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 28.11.19 року на 10:00 год. Суд викликав учасників справи у підготовче засідання, попередив учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а також про обов`язок повідомити суд про причини неявки у разі неприбуття у судове засідання. Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності (ч. 3 ст. 196 ГПК України). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. 167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 15 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

28.11.2019 року ухвалою Господарського суду Полтавської області суд оголосив перерву до 12.12.2019 року.

12.12.2019 року ухвалою Господарського суду Полтавської області було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті на 21.01.2020 р..

Учасники справи представництво у судове засідання не забезпечили, останні були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

22 грудня 2018 року між Приватним підприємством «Капіталпромбуд» (далі - Наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-4» (далі - Наймач) укладено договір №22/12-18 найму (оренди) спецтехніки з екіпажем (далі Договір, арк. справи 10-12) за умовами якого Наймодавець передав Наймачу, а Наймач прийняв у строкове користування спецтехніку з екіпажем, що її обслуговує, та зобов`язався сплачувати за це визначену Договором плату і по завершенні строку найму повернути спецтехніку Наймодавцю з екіпажем.

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- перелік спецтехніки, яка може передатися у найм на підставі цього Договору, місце роботи спецтехніки у Наймача, дату, час та місце передачі спецтехніки у найм, дату, час та місце повернення спецтехніки з найму, розмір плати за користування спецтехнікою, перелік робіт, для виконання яких Наймач планує залучати спецтехніку, посаду та прізвище, ім`я та по батькові відповідальної особи Наймача за роботу з отриманою у найм спецтехнікою, дату його складення та його номер вказується у замовленні (Додаток №1 до цього Договору) (п. 1.2. Договору);

- На кожну одиницю спецтехніки, яка передається Наймачу у найм оформляється Робоча картка спецтехніки Додаток №2 до цього Договору, у якій вказується найменування Сторін цього Договору, посилання на номер та дату погодженого між Сторонами Замовлення на передачу спецтехніки у найм, найменування та ідентифікуючі ознаки спецтехніки, прізвище, ім`я та по батькові членів екіпажу відповідної одиниці спецтехніки, місце роботи спецтехніки у Наймача, перелік робіт, для виконання яких Наймач планує залучати спецтехніку, прізвище, ім`я та по батькові відповідальної особи Наймача за роботу з отриманою у найм спецтехнікою, місце передачі спецтехніки у найм, дата та час передачі спецтехніки у найм та повернення спецтехніки з найму, місце для зазначення технічного стану спецтехніки на момент передачі у найм та на момент повернення з найму, місце для зазначення фактичної дати та часу передачі спецтехніки у найм та переходу членів екіпажу спецтехніки у розпорядження та підпорядкування Наймача, місце для зазначення фактичної дати та часу повернення спецтехніки з найму та вибуття членів екіпажу спецтехніки з розпорядження та підпорядкування Наймача (п. 2.1. Договору);

- передача спецтехніки у найм та повернення спецтехніки з Найму оформляється шляхом складення та підписання уповноваженими представниками сторін Актів прийому-передачі. Одночасно з підписанням актів прийому-передачі відповідальна особа Наймача зобов`язана поставити відповідні відмітки та підписи у Робочій картці спецтехніки (п.3.1. Договору);

- тариф для розрахунку та розмір плати за користування спецтехнікою визначається Наймодавцем у Замовленні на передачу спецтехніки у найм (п.5.1. Договору);

- розмір плати за користування спецтехнікою визначається з розрахунку вартості однієї машиногодини (п.5.2. Договору);

наймач сплачує Наймодавцю плату за користування спецтехнікою відповідно до Актів виконаних робіт (п.5.3. Договору);

- плата за користування спецтехнікою сплачується Наймачем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок Наймодавця протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання Наймачем рахунку або підписання акту наданих послуг (п.5.4. Договору)

- у випадку прострочення сплати за користування спецтехнікою Наймач сплачує Наймодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованості суми за кожен день прострочення (п. 8.2.1. Договору).

За період строку дії Договору, вартість орендної плати та послуг, які були надані Орендодавцем на виконання умов Договору сукупно склала 447 195,00 грн.

Факт належного виконання Наймодавцем зобов`язань на зазначену суму не заперечується та визнається Наймачем і підтверджується підписаними Сторонами Актами надання послуг №1 від 29 грудня 2018 р. та №2 від 10 квітня 2019 p. (копії наявні у матеріалах справи).

Окрім вищезазначених актів, належне виконання Наймодавцем зобов`язань підтверджується підписаними Наймачем:

- Замовленням №1 на передачу спецтехніки у найм від 03 квітня 2019 року; Замовлення №2 на передачу спецтехніки у найм від 04 квітня 2019 року; Замовленням №3 на передачу спецтехніки у найм від 05 квітня 2019 року; Замовленням №4 на передачу спецтехніки у найм від 03 квітня 2019 року.

- Актом прийому-передачі спецтехніки у найм №1 від 03 квітня 2019 року; Актом прийому-передачі спецтехніки у найм №2 від 04 квітня 2019 року; Актом прийому-передачі спецтехніки у найм №3 від 05 квітня 2019 року; Актом прийому-передачі спецтехніки у найм №4 від 03 квітня 2019 року.

- Робочою карткою спецтехніки №1 від 08 квітня 2019 року; Робочою карткою спецтехніки №2 від 06 квітня 2019 року; Робочою карткою спецтехніки №3 від 10 квітня 2019 року; Робочою карткою спецтехніки №4 від 09 квітня 2019 року.

- Змінним рапортом за період з 03 квітня 2019 року по 09 квітня 2019 року; Змінним рапортом за період з 05 квітня 2019 року по 10 квітня 2019 року; Змінним рапортом за період з 04 квітня 2019 року по 06 квітня 2019 року; Змінним рапортом за період з 03 квітня 2019 року по 08 квітня 2019 року.

За даними позивача в порушення умов Договору відповідач зобов`язання за Договором щодо своєчасної сплати орендних платежів здійснив неналежним чином, в результаті чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 234 225,00 грн..

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 281 396,30 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з за Договором оренди № 22/12-18 від 22.12.2018 р., з яких : 234 225,00 грн. - сума основного боргу, 42 776,54 грн. пені, 679,25 грн. інфляційних втрат та 3 715,51 грн. 3% річних .

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з оренди.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Статтею 759 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається. Зазначене також кореспондується з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, де встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за Договором щодо сплати орендних платежів не виконав неналежним чином, заборгованість останнього з орендних платежів перед позивачем на момент прийняття рішення складає 234 225,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2.1 Договору визначено, що у випадку прострочення сплати за користування спецтехнікою Наймач сплачує Наймодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованості суми за кожен день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 42 776,54 грн. пені за період з 16.04.2019 року по 25.10.2019 року, суд прийшов до висновку, що останні є правомірними частково, а саме в частині стягнення з відповідача 40 549,80 грн. пені за період з 16.04.2019 р. по 16.10.2019 р. (з урахуванням приписів п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача 2 226,74 грн. пені позовні вимоги є неправомірними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з 679,25 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по серпень 2019 року та 3 715,51 грн. 3% річних за період з 16.04.2019 року по 25.10.2019 року, суд визнає його вірним та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 234 225,00 грн. основного боргу, 40 549,80 грн. пені, 679,25 грн. інфляційних втрат та 3 715,51 грн. 3% річних, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 226,74 грн. пені у позові слід відмовити.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд,-

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-4» (, юридична адреса: 36020, м. Полтава, вул. Котляревського, 22Б) на користь Приватного підприємства «Капіталпромбуд» (, юридична адреса: 79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 58 А) заборгованість в розмірі 234 225,00 грн., 40549,80 - сума пені, 679,25 грн. - сума втрат у зв`язку з інфляцією, 3 715,51 грн. - сума 3% річних та 4 187,54 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення підписано 28.01.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко