ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ДОДАТКОВЕ)

24 січня 2020 р. Справа № 903/968/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" про вирішення питання про судові витрати (витрат на правову допомогу) після ухвалення рішення по суті позовних вимог

по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК", м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ", м. Луцьк

про стягнення 10 227,98 грн.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" звернулось до господарського суду з позовом від 05.12.2019р. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.01.2020р.) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ" 10 227,98грн., в тому числі 2 628,30 грн. заборгованості по оплаті поставлених у відповідності до укладеного між сторонами договору поставки №ВР 02 від 01.02.2017р. товарно-матеріальних цінностей, 2 481,69 грн. пені за період з 05.06.2019р. по 05.12.2019р., 3 859,64 грн. суми збитків від інфляції за період з 24.03.2017р. по 31.12.2019р. та 1 258,35 грн. трьох процентів річних за період з 09.03.2017р. по 31.12.2019р., нарахованих згідно із ст. 625 ЦК України.

За результатами розгляду справи №903/968/19 судом було ухвалено рішення від 15.01.2020р. про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" 2 628,30 грн. основної суми заборгованості, 1 255,86 грн. 3% річних, 3 656,19грн. суми індексу інфляції, а всього: 7 540,35 грн., а також 1 416,21 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та 2 119,53 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відмову в позові в частині стягнення 2 481,69 грн. пені, 2,49 грн. 3% річних та 203,45грн. суми індексу інфляції.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви від 05.12.2019р., відповіді позивача на відзив відповідача від 09.01.2020р., а також заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 09.01.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" просило суд надати можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесених судових витрат.

При цьому у позовній заяві позивач засвідчував, що у зв`язку із зверненням до суду через невиконання відповідачем умов договору та утворення за ним заборгованості позивач поніс судові витрати, які складались із судового збору в розмірі 1 921,00грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00грн.

Крім того, стороною засвідчувалось, що у зв`язку з розглядом справи у суді позивач планує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00грн., а детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також докази, які підтверджують надання послуг та здійснених витрат буде надано позивачем до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Водночас, 11.01.2020р. на адресу суду від позивача надійшла заява від 09.01.2020р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в котрій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 5 750,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем згідно актів приймання-передачі наданих послуг №8 від 31.05.2019р., №15 від 28.12.2019р. та платіжних доручень №5408 від 25.06.2019р., №6857 від 09.01.2020р., яка була розглянута судом в судовому засіданні 15.01.2020р. та за наслідками розгляду якої було постановлено судом відповідне судове рішення.

Ухвалою суду від 15.01.2020р. судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог призначено на 24.01.2020р.; запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

21.01.2020р. на адресу суду від представника позивача, адвоката Новака Р.Г. (ордер серія ОД №518778 від 05.12.2019р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №003879 від 17.07.2019р.) надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 20.01.2020р., в котрій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" 4 300,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, додатково понесених позивачем згідно акту приймання-передачі наданих послуг №16/1 від 15.01.2020р. на загальну суму 4 300,00грн. та платіжного доручення №994977 від 16.01.2020р. на суму 4 300,00грн.

21.01.2020р. відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано заяву ТОВ "ВОГ РИТЕЙЛ" про ознайомлення з матеріалами справи. 21.01.2020р. представнику ТОВ "ВОГ РИТЕЙЛ", адвокату Морозу О.В. (довіреність від 05.11.2019р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВЛ №1166 від 27.09.2019р.) надано можливість ознайомитися з матеріалами справи №903/968/19.

23.01.2020р. на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання вих.№17 від 23.01.2020р. про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з фіскальним чеком від 23.01.2020р. в підтвердження направлення вказаного клопотання на адресу позивача, в котрому відповідач просив суд зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем заявлено до відшкодування загальну суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 050,00 грн. Початкова ціна позову становила 22 716,77 грн., а після подання позивачем до суду клопотання про зменшення позовних вимог ціна позову становить 10 227,98 грн. Таким чином, сума витрат на професійну правничу допомогу практично дорівнює ціні позову, що свідчить про неспівмірність заявлених витрат із ціною позову (п. 4 ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Поруч з цим, позивачем за час розгляду справи в суді, фактично було підготовлено: клопотання про участь в режимі відеоконференції, відповідь на відзив та заяву про зменшення позовних вимог. Зазначені документи, на думку відповідача, є типовими, необ`ємними, не потребують додаткового вивчення та аналізу законодавства, характер спірних правовідносин є нескладним, тому встановлена вартість за підготовку таких документів, є значно завищеною.

Крім того, до акту № 16/1 від 15.01.2020р., включено також послуги, які не є юридичними послугами (п. 5 та п. 6 акту), а є витратами адвоката, необхідними для надання правничої допомоги (роздруківка, копіювання, пересилання та ін.). Разом з тим, ці витрати можуть бути компенсовані лише на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2 частини 2 статті 126 ГПК України). Таких документів позивачем не надано.

Відтак, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, на переконання відповідача, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, витрати є неспівмірними зі складністю справи та із ціною позову.

У визначений судом день та час сторони в судове засідання 24.01.2020р. уповноважених представників не направили, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час проведення судового засідання.

В аспекті визначеного, суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, оцінюючи подане позивачем клопотання за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаного клопотання. Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

При цьому, суд засвідчує, що реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини Рішення зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (частина перша статті 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У заяві про відшкодування судових витрат від 20.01.2020р. ТОВ "ПЕТРУЦАЛЕК" просить суд вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених згідно договору про надання юридичних послуг від 21.08.2018р., акту приймання-передачі наданих послуг №16/1 від 15.01.2020р. та платіжного доручення №994977 від 16.01.2020р.

При цьому, суд засвідчує, що відповідач-ТОВ "ВОГ РИТЕЙЛ" у заяві про зменшення позовних вимог від 23.01.2020р. просив суд зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлені позивачем у заяві від 20.01.2020р. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 300,00грн., на думку відповідача, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, витрати є неспівмірними зі складністю справи та із ціною позову, що свідчить про їх неспівмірність з критеріями, наведеними в ч.4 ст. 126 ГПК України.

Судом встановлено, що 21.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" (замовник) та Адвокатським об`єднанням "Глорія Лекс" (виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг, у відповідності до умов п. 1.1. котрого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати на належному рівні юридичні послуги, вказані в Додатку №1 до Договору, та передати замовнику результати цих робіт, а замовник погоджується прийняти надані послуги та виплатити виконавцеві винагороду за їх надання.

У відповідності до умов п.п. 3.1., 3.3., 3.5. цього договору, вартість наданих послуг визначається в Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Щомісяця, в останній робочий день звітного місяця виконавець надає замовнику Ати приймання-передачі наданих виконавцем послуг за звітний місяць та їх вартість згідно з цим договором. Замовник зобов`язаний підписати Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3-х робочих днів з моменту отримання чи в той же строк направити виконавцю мотивовану відмову у випадку, якщо зазначені в Акті послуги не відповідають фактично наданим Виконавцем послуг згідно з умовами цього договору та вимогам, установленим чинним законодавством в Україні. Оплата винагороди здійснюється до десятого числа кожного поточного місяця.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг №16/1 від 15.01.2020р. за договором про надання юридичних послуг від 21.08.2018р. Адвокатським об`єднанням "Глорія Лекс" було виконано, а ТОВ "ПЕТРУЦАЛЕК", прийнято, послуг на загальну суму 4 300,00грн.

З вказаного акту вбачається, що вартість витраченої Адвокатським об`єднанням "Глорія Лекс" години часу на надання, визначених в акті, юридичних послуг встановлено на рівні 1 000,00грн./год.

Так, згідно вказаного акту вартість складання та надіслання до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (0,3 год.) становить 300,00грн., складання відповіді на відзив (2 год.) 2 000,00грн., складання заяви про зменшення позовних вимог (0,5 год.)-500,00грн., складання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (0,5 год.) 500,00грн., формування повного пакету документів для подання до суду (0,5 год.)-500,00грн., направлення відповіді на відзив, заяви про зменшення позовних вимог, заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду та відповідачу засобами поштового зв`язку (1 год. з коеф. 0,5) -500,00грн.

Як вбачається з платіжного доручення №994977 від 16.01.2020р. ТОВ "ПЕТРУЦАЛЕК" перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання "Глорія Лекс" кошти в сумі 4 300,00грн. з призначенням платежу: "Оплата за юридичні послуги згідно накл. №16/1 від 15.01.2020р., без ПДВ".

Згідно Ордеру Серії ОД №518778 від 05.12.2019р., виданого керівником Адвокатського об`єднання "Глорія Лекс" Крушенівським Романом Олексійовичем, адвокат Новак Роман Геннадійович (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №003879 від 17.07.2019р.) є адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність в Адвокатському об`єднанні "Глорія Лекс".

Водночас, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Крушенівський Роман Олексійович є співзасновником та керівником Адвокатського об`єднання "Глорія Лекс".

Враховуючи вказане, позивачем згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено надання йому адвокатом Адвокатського об`єднання "Глорія Лекс" вказаних у акті приймання-передачі наданих послуг №16/1 від 15.01.2020р. у суді першої інстанції.

Відтак, на переконання суду, розмір понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4 300,00грн. підтверджений належними фінансовими документами.

Разом з тим, суд засвідчує, що у відповідності до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні з позовом до суду було заявлено до стягнення з відповідача загалом 10 227,98 грн. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), а рішенням суду від 15.01.2020р. визначено суму, що підлягала задоволенню в розмірі 7 540,35 грн., тобто 73,72 % від заявленої позивачем, з огляду на приписи ч.2 ст.126 ГПК України та ч.4 ст.129 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" підлягає стягненню 3 170,08 грн. витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, представник відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача від 23.01.2020р. просить суд зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач вважає, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, є необгрунтованим, а їх розмір є не співмірним із: ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Суд звертає увагу на те, що співмірність витрат це доволі суб`єктивна категорія, яка залежить від кількох чинників, та може тлумачитися судом відповідно до його дискреційних повноважень. Проте дискреція суду в цьому випадку усічена та може бути застосована лише за клопотанням іншої сторони.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи невелику складність юридичної кваліфікації правовідносин у даному спорі, з огляду на те, що витрати у сумі 3 170,08 грн., на думку суду, є завищеними з огляду на предмет та ціну позову у даній справі, неспівмірними із складністю цієї справи (справа є малозначною), наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, затраченим адвокатами часом на надання таких послуг (підготовка процесуальних документів під час розгляду даної справи в суді не вимагала відносно значних затрат часу, адже, відповідач після відкриття провадження у справі частково сплатив суму основного боргу), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього з огляду на ціну позову, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 585,04 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17.

Поруч з цим, суд засвідчує, що за наслідками розгляду даної справи судом було ухвалено рішення від 15.01.2020р., згідно котрого, було стягнуто з відповідача на користь позивача, зокрема, 2 119,53 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80 , 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РИТЕЙЛ" (місто Луцьк, вулиця Кременецька, будинок 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТРУЦАЛЕК" (місто Одеса, вулиця Ланжеронівська, будинок 9, квартира 16, ) 1 585,04 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Наказ на виконання додаткового рішення суду видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 24.01.2020р.

Суддя В. А. Войціховський