ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 січня 2020 року Справа № 915/2298/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю А.З.О.Ф., проспект Аношкіна, 61, приміщення 45, Дніпропетровська область, 51931 ()

адреса для листування: проспект Правди, 92, м. Київ, 04208 (до вимоги)

до відповідача Державного підприємства Миколаївської бронетанковий завод, вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017 ()

про стягнення заборгованості в сумі 18 042, 55 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю А.З.О.Ф. з позовною заявою про стягнення з відповідача Державного підприємства Миколаївської бронетанковий завод заборгованості за договором поставки від 02.10.2018 р. № 322 в сумі 15 964, 80 грн., пені в сумі 1 171, 78 грн., 3 % річних в сумі 406, 78 грн., витрат від інфляції в сумі 499, 19 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 322 від 02.10.2018 року, а саме: зобов`язань щодо оплати за поставлений товар. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193, 222 ГК України, ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України та умовами договору.

24.01.2020 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява (вх. № 912/20), в якій позивач повідомив суд про сплату відповідачем суми основного боргу за договором, просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу за договором поставки від 02.10.2018 № 322 в сумі 15 964, 80 грн. та повернути позивачу сплачений судовий збір.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

21.01.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява (вх. № 687/20), в якій відповідач просить суд долучити до справи платіжне доручення № 92 від 20.01.2020 року на суму 15 964, 80 грн. (арк. 55-56).

23.01.2020 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява (вх. № 805/20) про зменшення розміру неустойки (арк. 57-58).

Подані заяви з додатками долучено судом до матеріалів справи.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

02.10.2018 року між ДП Миколаївський бронетанковий завод (покупець) та ТзОВ «А.З.О.Ф.» (постачальник) було укладено договір поставки № 322 від 02.10.2018 року (арк. 40-43).

Відповідно до п. 9.3 Договору даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2019 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним договором.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним договором, поставити покупцю товар, асортимент, комплектність, кількість та вартість якого зазначається в Специфікаціях, що є додатками до цього договору, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений товар в порядку та строки, передбачені даним договором.

Відповідно до п. 3.3 Договору при передачі товару покупцю, постачальник зобов`язаний надати оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; сертифікат та/або паспорт якості на товар або інший документ, що підтверджує якість товару; податкову накладну в електронному вигляді зареєстровану в ЄДРПН, а також інші документи, визначені сторонами на партію товару.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка).

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата по даному договору, якщо інше не визначено в Специфікації, здійснюється наступним чином:

5.2.1 передплата, у розмірі 50 % від суми специфікації здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів від дати отримання рахунку постачальника на оплату;

5.2.2 остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем не пізніше п`яти календарних днів від дати поставки товару.

Відповідно до п. 5.3 Договору датою оплати товару вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

На виконання умов договору між сторонами складено та підписано специфікацію № 3 від 10.12.2018 року на загальну суму 15 964, 80 грн. (арк. 44), яка є невід`єною частиною вищевказаного договору (п. 6 специфікації).

Відповідно до п. 2 Специфікації умови оплати: здійснюється в розмірі 100 % від суми специфікації протягом 30 календарних днів по факту поставки товару, після приймання ВТК ДП «МБТЗ».

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на виконання умов договору з урахуванням специфікації № 3 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 15 964, 80 грн., що підтверджується видатковою накладною № &-00000104 від 11.12.2018 року (арк. 46).

Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін.

Підставою поставки товару у видатковій накладній зазначено договір № 322 від 02.10.2018 року, а також рахунок-фактура № &-00000223 від 11.12.2018 року (арк. 45).

20.01.2020 року (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем повністю проведено оплату за отриманий товар в сумі 15 964, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 92 від 20.01.2020 року з призначенням платежу «сплата заборгованості по справі № 915/2298/19 від 25.11.2019 р. зг. дог. № 322 від 02.10.2018 р.» (арк. 56).

Отже, станом на день розгляду справи відповідачем повністю погашено основну заборгованість за отриманий товар, що також підтверджено позивачем у заяві (вх. № 912/20 від 24.01.2020 року).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються договором поставки, який в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання. Умовами договору встановлено чіткі строки проведення оплати за отриманий товар. Проте, відповідачем у встановлені договором строки оплату не проведено, що підтверджено матеріалами справи.

Як вказано вище, станом на день розгляду справи заборгованість в сумі 15 964, 80 грн. в частині основного боргу відповідачем сплачена в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 915/2298/19 в частині стягнення основного боргу в сумі 15 964, 80 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення за клопотанням позивача з Державного бюджету України суми судового збору в розмірі 1 699, 89 грн. у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ч. 5 ст. 231 ГПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст. 231, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 915/2298/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю А.З.О.Ф. () до відповідача Державного підприємства Миколаївської бронетанковий завод () в частині стягнення грошових коштів в сумі 15 964, 80 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

3. Повернути позивачу ТзОВ А.З.О.Ф. з Державного бюджету України 1 699, 89 грн. - судового збору, сплаченого при поданні позову, про що видати ухвалу за клопотанням позивача.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.01.2020 року.

Суддя Е.М. Олейняш