ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" січня 2020 р. Справа №914/1218/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді Кордюк Г.Т.
суддів Кравчук Н.М.
Плотніцького Б.Д.
секретар судового засідання Матіїшин Х.В.
розглядаючи апеляційну скаргу Львівської міської ради, б/н б/д (вх. №01-05/4220/19 від 26.11.2019),
на рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 (повне рішення складено 25.10.2019)
у справі №914/1218/19 (суддя Крупник Р.В.)
за позовом: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ
до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів
про визнання договору оренди землі від 02.08.2010 поновленим, а додаткової угоди укладеною
За участю представників від:
позивача: Шах Т.М. представник;
відповідача: не з`явились;
Публічне акціонерне товариство Укрнафта звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради про визнання договору оренди землі від 02.08.2010р. поновленим, а додаткової угоди укладеною.
Підставою для звернення з позовом зазначено порушення Львівською міською радою вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 позов задоволено частково. Визнано додаткову угоду №2 до договору оренди землі від 02.08.2010, зареєстрованого у Львівській міській раді 02.08.2010р. за №С-1756 та в Управлінні Держкомзему у м. Львові 09.12.2011 за №00613, укладеною в редакції, викладені у пункті 2 резолютивної частини рішення суду. В решті позовних вимог відмовлено. Присуджено до стягнення з Львівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства Укрнафта 1921,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення Договору, адже за 3 місяці до закінчення строку його дії, ПАТ «Укрнафта» направило Львівській міській раді лист від 13.11.2018р. №01/01/12/01/03/19-528 про поновлення договору оренди із проектом відповідної додаткової угоди, а вимоги орендодавця щодо надання додаткових документів, перелік яких встановлено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017р. №2372 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська», не відповідає приписам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки у даній правовій нормі не передбачено обов`язку орендаря надавати такі документи. Разом з тим, в листах, які надсилалися Львівською міською радою позивачу (як в листі від 14.12.2018р. №2403-вих-6197, так і у всіх подальших листах), не міститься як жодних пропозицій щодо зміни Договору в частині розміру орендної плати, так і жодних заперечень щодо продовження строку дії договору.

Як встановлено в процесі розгляду справи, після закінчення строку дії договору оренди позивач надалі продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою і відповідач письмово не повідомив його про відмову в поновленні договору оренди. Відтак, в наявності є всі юридичні факти для поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст.33 Закону.

При цьому за змістом абзаців 6-8 статті 33 Закону передбачено, що поновлення договору оренди землі в судовому порядку вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

Відтак, належним способом захисту порушеного права в цьому випадку, є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

За таких умов, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди землі від 02.08.2010р.

Натомість вимогу позивача про визнання укладеною Додаткової угоди №2 до Договору оренди землі від 02.08.2010р. в зазначеній позивачем редакції задоволив частково, виключивши із редакції додаткової угоди положення про те, що додаткова угода №2 набирає чинності з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації речового права оренди в порядку, визначеному законом, а також те, що додаткова угода №2 складена в трьох оригінальних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач оскаржив рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1218/19 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 20.01.2020.

В судове засідання прибув представник позивача.

Відповідач участі свого уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

20.01.2020 до суду поступило клопотання Львівської міської ради про відкладення судового засідання обгрунтоване зайнятістю представника відповідача у іншому судовому засіданні.

Однак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги з огляду на наступне:

Судовою колегією Західного апеляційного господарського суду встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №320/5724/17.

Підставою передачі справи №320/5724/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду став висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду про необхідність відступити від висновків щодо застосування частини шостої статті 33 Закону України Про оренду землі, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, оскільки вони суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц.

Окрім того, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що на відміну від положень статті 764 Цивільного кодексу України, частина шоста статті 33 Закону України Про оренду землі передбачає, що одна зі сторін, орендар, обов`язково попередньо має повідомити про своє бажання про поновлення договору оренди землі, оскільки має наступну умову свого застосування - за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Тобто автоматичної пролонгації договору не відбувається.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що частина шоста статті 33 Закону №161-XIV є логічним продовженням правил, викладених у попередніх частинах цієї статті, та не може тлумачитися відірвано від їх змісту.

Враховуючи, що правовідносини у справі №914/1218/19 і у справі №320/5724/17 стосуються поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, суд вважає такі правовідносини в цих справах подібними.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06.08.2019 прийнято до провадження справу №320/5724/17 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 18.09.2019.

Станом на 20.01.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/5724/17.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Зупинити апеляційне провадження у справі № 914/1218/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №320/5724/17.

2. Копії ухвали надіслати учасникам судового процесу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Ухвала набирає законної сили з негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.