ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2565/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ТОВ «Фудз-Сервіс» - адвокат Боярчук І.В., ордер серії МК № 128584 від 10.01.2020;

Представник ТОВ «Коровай Одеса» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса»

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019

по справі № 916/2565/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса»

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.07.2019 №01/07/19/1 в розмірі 288 298, 90 грн.

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.

час та місце винесення рішення: 16:15:50, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Повний текст рішення ухвалено 12.11.2019

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» про стягнення заборгованості за Договором поставки від 01.07.2019 № 01/07/19/1 в розмірі 288 298,90 грн., з якої 281 574,30 грн. сума основного боргу, 6 210,27 грн. пеня, 514,33 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки від 19.11.2016 щодо оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс» 281 574,30 грн. суму основного боргу; 6 091,37 грн. пені; 514,33 грн. - 3 % річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 4 322,72 грн. та відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» в частині стягнення суми пені в розмірі 118,90 грн.

Мотивуючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що Позивачем на виконання умов Договору від 01.07.2019 поставлено Відповідачу товар на загальну суму 281 574,30 грн., що підтверджується видатковими накладними, Докази оплати Відповідачем вказаної суми в матеріалах справи відсутні.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення від 04.11.2019 по справі №916/2565/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах ТОВ «Фудз-Сервіс» відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса», зазначає, що при постачанні товару Позивач не надав Відповідачу оригінали видаткових накладних, рахунків-фактур та належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, які є обов`язковими документами для здійснення Відповідачем оплат згідно умов Договору поставки, також відсутні будь-які докази щодо направлення Позивачем Відповідачу зазначених документів відповідно до узгоджених сторонами умов Договору поставки.

З підстав визначеного Відповідач звільнений від відповідальності за невиконання та/або несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором поставки.

Скаржник зазначає, що на підтвердження факту поставки товару позивачем були надані видаткові накладні, по яких як вважає Позивач, наявна сума боргу, проте в вищевказаних видаткових накладних відсутня дата договору, що унеможливлює існування факту поставки в рамках саме договірних відносин, посада уповноваженої особи зі сторони отримувача також відсутня, а отже видаткові накладні не є підставою для визнання господарської операції.

Скаржник вважає, що відсутні докази, що постачання товару здійснювалось в межах Договору поставки № 01/07/19/1 від 01.07.2019, оскільки Позивач до теперішнього часу не надав Відповідачу належним чином оформлені документи відповідно до умов п. 3.10., 3.11. Договору поставки.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 - без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс» зазначає, що видаткові накладні, які були додані Позивачем до позовної заяви та які підтверджують поставку товару за Договором, підписані Сторонами, підписи скріплені печатками та штампами Сторін Договору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Коровай Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 по справі № 916/2565/19- залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 6484,08 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

24.12.2019 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано докази сплати судового збору у сумі 6484,08 грн. відповідно до платіжного квитанції № 0.0..1 від 04.12.2019, отже скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 у справі № 916/2565/19.

Призначено справу № 916/2565/19 до розгляду на 28.01.2020 об 11:00 год.

У судове засідання 28.01.2020 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз-Сервіс», який заперечував щодо доводів викладених в апеляційній скарзі.

Представник ТОВ «Коровай Одеса» в судове засідання не з`явився, поштові відправлення з направленням процесуальних документів скаржнику, повертаються до суду, у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Колегія суду зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, ТОВ «Коровай Одеса» зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду поданої апеляційної скарги та добросовісно користується наданими законом процесуальними правами.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Таким чином, ТОВ «Коровай Одеса» не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористалося.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.07.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки № 01/07/19/1 (далі Договір від 01.07.2019).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 01.07.2019 постачальник (Позивач) поставляє та передає партіями у власність покупцю (Відповідачу), а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору кондитерські та харчові інгрідієнти. Найменування (номенклатура, асортимент) та ціна товару, що постачається за цим договором, вказується у видаткових накладних, кількість товару у кожній партії вказується у замовленнях покупця, наданих постачальнику покупцем. Замовлення товару здійснюється в будь-якій зрозумілій сторонами формі (в усній формі, шляхом надсилання замовлення електронною поштою, факсимільним зв`язком, тощо). В разі відсутності на складі постачальника товару, зазначеного у замовленні покупця, постачальник повинен протягом 1 (одного) календарного дня з моменту отримання замовлення повідомити покупця у той же засіб про неможливість повного або часткового виконання цього замовлення.

Згідно із пунктами 2.3, 3.1 Договору від 01.07.2019 оплата вартості товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту поставки відповідної партії товару (з дати, зазначеної у відповідній, підписаній сторонами видатковій накладній щодо передачі партії товару). Постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14 або м. Одеса, вул. Прохорівська, 47) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають із умов цього Договору. Позивачем на виконання умов Договору від 01.07.2019 поставлено Відповідачу товар на загальну суму 281 574,30 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

69 062,10 грн. видаткова накладна від 05.07.2019 № РН-0001213;

19 009,20 грн. видаткова накладна від 09.07.2019 № РН-0001223;

29 700,00 грн. видаткова накладна від 12.07.2019 № РН-0001258;

26 934,60 грн. видаткова накладна від 16.07.2019 № РН-0001272;

48 709,20 грн. видаткова накладна від 19.07.2019 № РН-0001313;

12 289,20 грн. видаткова накладна від 23.07.2019 № РН-0001336;

23 760,00 грн. видаткова накладна від 24.07.2019 № РН-0001344;

3 750,00 грн. видаткова накладна від 24.07.2019 № РН-0001345;

35 700,00 грн. видаткова накладна від 26.07.2019 № РН-0001368;

12 660,00 грн. видаткова накладна від 29.07.2019 № РН-0001379.

Докази оплати Відповідачем вказаної суми в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені заявником доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи вищевказані видаткові накладні, колегія суддів дійшла висновку, що позивач дійсно поставив відповідачу товар, а відповідач отримав цей товар.

Зазначені первісні бухгалтерські документи безумовно підтверджують факт поставки і приймання-передачі товару продавцем (позивачем) покупцю (відповідачу).

Жодних зауважень або претензій щодо якості та кількості від відповідача не надходило, в матеріалах справи відсутні відповідні докази.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.4 Договору від 01.07.2019 за прострочення здійснення розрахунку за товар покупець зобов`язався виплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Місцевим господарським судом встановлено, та перевірено колегією суддів, що сума пені за прострочення оплати за Договором від 01.07.2019 за періоди з 26.07.2019 по 28.08.2019 складає суму в розмірі 6 091,37 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення суми пені у розмірі 118,90 грн. не підлягають задоволенню..

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також місцевим господарським судом встановлено, що сума 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 01.07.2019 за періоди з 26.07.2019 по 28.08.2019 складає суму у розмірі 537,48 грн., колегією суддів перевірено розрахунок, останній є арифметично вірний, отже відповідно до меж позовних вимог задоволенню підлягає 3 % річних в розмірі 514,33 грн.

Мотиви відхилення аргументів апеляційної скарги.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що у видаткових накладних не зазначено номер та дату договору, за яким була здійснена поставка, а тому не можна визначити, за яким договором поставляється товар, оскільки відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову, звітність» номер та дата договору не є обов`язковим реквізитом первинних документів, якими є видаткові накладні.

Колегія суддів зазначає, що підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і, яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Крім того, відповідач не надав жодних документів, з яких вбачалося б, що між позивачем та відповідачем були укладені будь-які інші договори, ніж Договору поставки від 01.07.2019 №01/07/19/1.

Стосовно посилання скаржника, що через відсутність зазначення посади уповноваженої особи зі сторони отримувача товару на видаткових накладних такі видаткові накладні не є підставою для визнання господарської операції, то колегія суддів в цій частині приймає доводи позивача викладені у відзиві на апеляційну скаргу та зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Крім того, зокрема, серед обов`язкових реквізитів первинного документа не передбачено відображення інформації про довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей, а тому не зазначення у видаткових накладних розшифровки підпису особи, що отримала товар, номеру та дати довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості. Крім того, видаткові накладні містять підпис особи, що отримала товар та штамп Товариства.

Таким чином, поставка була здійснена відповідно до Договору поставки від 01.07.2019 №01/07/19/1, передання товару підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи, претензій щодо поставки товару з боку скаржника не було.

Крім того, скаржник не заперечує щодо відтиску штампу ТОВ «Коровай Одеса» на видаткових накладних, не повідомив суд про втрату штампу чи використання штампу третіми особами. Отже, наявність підпису та відтиск штампу ТОВ «Коровай Одеса», наявний на видаткових накладних, є доказом участі скаржника у здійсненні господарської операції з прийняття поставленого товару.

Колегія суддів зауважує, що за весь час, що минув з моменту укладення Договору поставки та підписання сторонами видаткових накладних боку ТОВ «Коровай Одеса» на адресу позивача не надходило будь-яких претензій щодо обсягів поставленого товару або невідповідності його якості, умовам, передбаченим договором.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 у справі № 916/2565/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019 у справі № 916/2565/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса» - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Коровай Одеса».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.01.2020.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

суддя О.Ю. Аленін

суддя Л.В. Лавриненко