ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.20 р. Справа № 917/125/20

Суддя Кльопов І.Г., розглянувши заяву Кременчуцької міської ради Полтавської області про забезпечення позову

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька інжинірингова компанія", вул. Гагаріна, 23, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрацій,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 до господарського суду Полтавської області надійшов позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька інжинірингова компанія" ОСОБА_1, в якому просить суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія» () нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та повернути власнику - Кременчуцькій міській раді Полтавської області;

- скасувати державну реєстрацію та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 від 24.02.2016, індексний номер 28417007, номер запису про право власності 13408634 на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинського Олександра Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія» від 03.04.2018, індексний номер № 40453369, номер запису про право власності 25557593 на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з позовною заявою Кременчуцькою міською радою Полтавської області подано заяву (вх. № 876 від 24.01.2020) про забезпечення позову, в якій просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 04).

В обґрунтування вказаної заяви міська рада зазначає наступне.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2016 року у справі 524/374/16-ц визнано дійсним без нотаріального посвідчення попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» та визнано за ОСОБА_3 право власності на вищезазначене нерухоме майно.

На підставі вказаного судового рішення, 24.02.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. прийнято рішення № 28417007 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

27.06.2018 Кременчуцькою міською радою подано апеляційну скаргу на вищезазначене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 22.08.2018 апеляційну скаргу задоволено частково, скасовано рішення першої інстанції та передано справу на розгляд на підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.02.2019 по справі № 524/374/16-ц позовну заяву ОСОБА_1 до ВАТ «Кременчуцький завод залізобетонних шпал» про визнання право власності на нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 залишено без розгляду. Дана ухвала не оскаржувалася та наразі є чинною.

Однак, як вказує заявник, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 195537597 від 03.01.2020) 03.04.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським Олександром Юрійовичем здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 785 нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія». Відповідно до рішення державного реєстратора, в особі приватного нотаріуса Мушинського О.Ю., з індексним номером № 40453369 від 03.04.2018 за ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_4 уклав з ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» договір купівлі-продажу оспорюваного приміщення, право власності на яке виникло на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2016 у справі 524/374/16-ц, що в подальшому скасовано рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 22.08.2018 року.

Кременчуцькою міською радою Полтавської області, як власником даного об`єкту нерухомості, заявлено позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння у ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та повернути власнику - Кременчуцькій міській раді Полтавської області.

Суд, вирішуючи заяву про забезпечення позову, виходить з наступного:

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 4 частини першої статті 137 ГПК України, одним із заходів забезпечення позову є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з поданої 24.01.2020 позовної заяви, якій присвоєно № 917/125/20, предметом судового розгляду є вимоги про витребування з чужого незаконного володіння, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія» () нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та повернути власнику - Кременчуцькій міській раді Полтавської області; скасування державної реєстрації та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Наталії Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 від 24.02.2016, індексний номер 28417007, номер запису про право власності 13408634 на нерухоме майно; скасування державної реєстрації та рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинського Олександра Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія» від 03.04.2018, індексний номер № 40453369, номер запису про право власності 25557593 на нерухоме майно.

Таким чином, у даному випадку при вирішенні питання про забезпечення позову має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом, який має немайновий характер, без нових звернень до суду (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

При цьому, в силу положень частини 1 статті 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обґрунтовуючи заяву позивач вказує, що: 1) 03.04.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським Олександром Юрійовичем здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 785 нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м., укладеного між ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька інжинірингова компанія»; 2) рішенням державного реєстратора, в особі приватного нотаріуса Мушинського О.Ю., з індексним номером № 40453369 від 03.04.2018 за ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, з доданих до позову відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 195537597 від 03.01.2020) вказані реєстраційні дії не відображаються, а отже останні не можуть бути прийняті судом, як доказ підтвердження викладених заявником обставин.

Так, до заяви про забезпечення позову позивачем доказів вчинення відповідачами дій щодо продажу нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м. не надано, а заява ґрунтується лише на припущеннях неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Кременчуцькій міській раді Полтавської області в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 27.01.2020.

Суддя Кльопов І. Г.