ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22.01.2020м. ДніпроСправа № 904/239/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Павлоград

до ОСОБА_2 , с. Шелюги

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватне підприємство "СПЕЦБУДМОНТАЖ-21", м. Дніпро

про встановлення факту нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо відчуження частки у статутному капіталі

Суддя Мартинюк С.В.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо відчуження частки у статутному капіталі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що враховуючи зміни до чинного законодавства щодо необхідності нотаріального посвідчення протоколів власників підприємств, останній позбавлений можливості реалізувати рішення про перерозподіл статутного капіталу.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2020.

20.01.2020 до господарського суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власникам ПП «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21» приймати рішення:

- Про затвердження Статуту в новій редакції;

- Про розподіл прибутків та збитків підприємства за період з 2016 по 31.12.2019р. тазатвердження відповідного рішення;

- Про проведення аудиторської перевірки підприємства за період з 2016 по 31.12.2014р.

- Про зобов`язання директора Тельнова О.Ю. підготувати та надати на розгляд загальним зборі власників Підприємства документи за період з 2016 по 31.12.2019р.: бухгалтерського обліку господарчі договори, контракти; надати тендерні угоди, укладені між Підприємством департаментом капітального будівництва Дніпропетровської області у 2018 та 2019 році, акти виконаних робіт та банківські виписки, які підтверджують надходження бюджетних коштів та подальше їх витрачення і розподіл у господарській діяльності підприємства, також інші документи, що підтверджують виконання договорів та контрактів, гарантійних листів, доручень на отримання матеріальних цінностей, касових документи національній та іноземній валюті, первинних документів з обліку, приймання - передання списання, переоцінки необоротних активів та запасів, авансових звітів у національній іноземній валюті, довідок, відомостей, розрахунків та інших документів з питань фінансово-господарської діяльності, фінансових та статистичних звітів, кошторисів, планів.

- Про зобов`язання головного Бухгалтера підприємства підготувати таблицю основних показні фінансово-господарської діяльності підприємства за період.

Також заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії щодо ПП «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21», код: 32417358, зокрема, щодо зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, тощо.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що від відповідача надійшла вимога про Проведення загальних зборів, в якій останній вимагає визначити наступний порядок денний: Про приведення Статуту Підприємства у відповідності до діючих норм законодавства затвердження Статуту в новій редакції. Про затвердження звіту затвердженого, директором Тельновим О .Ю. і головним бухгалтером підприємства про результати фінансового-господарської діяльності підприємства за період 2016 по 31.12.2019. Про розподіл прибутків та збитків підприємства за період з 2016 по 31.12.2019р. та затвердження відповідного рішення. Заслуховування та затвердження звіту директора підприємства про вчинені ним правочинами за період з 2016 по 31.12.2019р. у відповідності до пункту 6.7 Статуту Підприємства. Про проведення аудиторської перевірки підприємства за період з 2016 по 31.12.2014р. Про зобов`язання директора Тельнова О.Ю. підготувати та надати на розгляд загальним зборів власників Підприємства документи за період з 2016 по 31.12.2019р.: бухгалтерського облік, господарчі договори, контракти; надати тендерні угоди, укладені між Підприємством департаментом капітального будівництва Дніпропетровської області у 2018 і 2019 рок, акти виконаних робіт та банківські виписки, які підтверджують надходження бюджетних коштів та подальше їх витрачення і розподіл у господарській діяльності підприємства, також інші документи, що підтверджують виконання договорів та контрактів, гарантійних листів, доручень на отримання матеріальних цінностей, касових документи національній та іноземній валюті, первинних документів з обліку, приймання - передання списання, переоцінки необоротних активів та запасів, авансових звітів у національній іноземній валюті, довідок, відомостей, розрахунків та інших документів з питань фінансово-господарської діяльності, фінансових та статистичних звітів, кошторисів, планів. Про зобов`язання головного Бухгалтера підприємства підготувати таблицю авансових показників фінансово-господарської діяльності підприємства за період.

За твердженням позивача, надання вимоги про проведення зборів з порушенням усіх строків на їх проведення, та не надання проектів змін до статутних документів з боку відповідача, свідчать про те, що відповідач намагається вчинити будь-які дії, які унеможливлять виконання рішення суду по даній справі, в разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення. При цьому, суд виходить з наступного.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.07.2018р. по справі №910/1354/18.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018р. по справі №910/361/18.

Як зазначалося вище, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом враховується, що предметом розгляду поданого позивачем позову є встановлення факту нікчемності Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Приватного підприємства «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21» від 18.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про продаж частки у статутному капіталі Приватного підприємства «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21» у розмірі 80% за ціною 32 000,00 грн. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21», передбачені ст. 216 Цивільного кодексу України, а саме визнати право власності ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі Приватного підприємства «СПЕЦБУДМОНТАЖ-21» у розмірі 100%. Заявником не обґрунтовано та не доведено відповідними доказами яким саме чином прийняття рішень власниками ПП "Спецбудмонтаж-21", вказаних у вимозі від власника про проведення загальних зборів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній судовій справі.

Таким чином вжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, не вплине на процес виконання рішення суду.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову. Заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 5 ст.137 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Перелік рішень, які заявник просить заборонити приймати, не є безпосередньо пов`язаними з предметом спору по даній справі (встановлення факту нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо відчуження частки у статутному капіталі), відтак застосування такого засобу забезпечення позову в порядку ч. 5 ст.137 Господарського процесуального кодексу України не допускається.

Оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про вжиття заходів про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання -22.01.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Мартинюк