УХВАЛА

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/13862/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Смігунова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за скаргою Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА";

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/13862/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ"

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ"

про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився;

від боржника 1 (скаржника): Сєров Є.І.;

від боржника 2: не з`явився;

від ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" про стягнення 1 033 270,08 доларів США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13862/15.

19.08.2015 у справі № 910/13862/15 винесено рішення (суддя Балац С.В.), яким відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 скасовано, позовні вимоги задоволено частково.

На виконання вказаної постанови Господарським судом м. Києва видано відповідні накази від 06.11.2015 № 910/13862/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 змінено та доручено Господарському суду м. Києва видати накази.

На виконання вказаної постанови Господарським судом м. Києва видано накази від 25.02.2016 № 910/13862/15.

12.04.2016 до Господарського суду м. Києва була подана скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови ВП № 50366945 від 04.04.2016 року недійсною.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2016, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва повернув скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови ВП № 50366945 від 04.04.2016 недійсною із доданими до неї документами без розгляду.

11.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від ПАТ "Укрнафта" повторно надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови ВП № 50366945 від 04.04.2016 недійсною. Разом з тим, скаржником була подана заява про відновлення процесуального строку на звернення з даною скаргою до суду.

Розпорядженням від 11.05.2016 відповідно до п. 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду м. Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 № 17, у зв`язку з відпусткою судді Балаца С.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13862/15 для розгляду вищевказаної скарги та заяви, зареєстрованих за вхідним номером 06-29.1/6729/16.

В результаті повторного автоматизованого розподілу, справу № 910/13862/15 для розгляду скарги та заяви, зареєстрованих за вхідним номером 06-29.1/6729/16 передано судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.05.2016 Публічному акціонерному товариству "УКРНАФТА" відновлено строк для подання скарги на дії органів державної виконавчої служби України, прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови ВП № 50366945 від 04.04.2016 року недійсною, розгляд скарги призначено на 17.06.2016.

25.05.2016 до Господарського суду міста Києва надійшов запит Київського апеляційного господарського суду щодо направлення матеріалів справи № 910/13862/15 до суду апеляційної інстанції, у зв`язку із надходженням до суду заяви про виправлення описки в постанові Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 та необхідністю її розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 розгляд скарги Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання постанови ВП № 50366945 від 04.04.2016 недійсною було зупинено до повернення матеріалів справи з Київського апеляційного господарського суду до Господарського суду міста Києва.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 поновлено провадження з розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, розгляд скарги призначено на 22.01.2020.

20.01.2020 представником скаржника подано письмові пояснення.

У судове засідання 22.01.2020 представник скаржника з`явився, представники інших учасників судового процесу не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали скарги, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

02.03.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50366945 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15.

04.04.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 50366945 про стягнення з боржника витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 768,92 грн.

Як зазначає скаржник, означена постанова від 04.04.2016 підлягає визнанню недійсною, оскільки не містить переліку та сум витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, які мають зазначатись безпосередньо у постанові.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Кошти виконавчого провадження складаються з: 1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону; 2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 3) стягнутих з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; 4) інших надходжень, що не суперечать законодавству (ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови).

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) до витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) до інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами ДВС, належать витрати на: а) зарахування коштів на відповідний рахунок органу ДВС (комісія банку); б) виплату винагороди державним виконавцям; в) придбання службових житлових приміщень; г) придбання службових приміщень; ґ) страхування державних виконавців; д) забезпечення державних виконавців форменим одягом; е) матеріально-технічне забезпечення діяльності служби, у тому числі: придбання канцелярських та господарських товарів, передплата періодичних, довідкових та інформаційних видань; придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, витрати транспортних послуг, утримання транспортних засобів та оренда транспортних засобів, у тому числі грошова компенсація за використання державними виконавцями власного автотранспорту; оренда приміщень, ремонт та обслуговування оргтехніки, поштові витрати та витрати на послуги зв`язку, модему, Інтернету; є) установку телефонів, модемного зв`язку та охоронної сигналізації; ж) охорону та охоронну сигналізацію; з) поліграфічні витрати; и) проведення семінарів; і) відрядження та проїзд державних виконавців, у тому числі на придбання проїзних документів; ї) оплату комунальних послуг та енергоносіїв; й) придбання основних засобів та програм; к) Єдиний реєстр; л) поточний та капітальний ремонт приміщень; м) інші витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові від 04.04.2016 про стягнення з боржника витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій вказано, що в межах примусового виконання вимог наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/13862/15 від 25.02.2016 відділом примусового виконання рішень понесені витрати пов`язані з роздрукуванням та відправкою документів виконавчого провадження, внесенням даних до Реєстру виконавчих проваджень тощо та констатовано їх суму у розмірі 768,92 грн.

При цьому, державний виконавець, в порушення п. 3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, не зазначив перелік та з чого конкретно складається зазначена в оскаржувані постанові сума витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Враховуючи наведене, з огляду на факт невідповідності спірної постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій приписам діючого законодавства, постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 50366945 від 04.04.2016 про стягнення з боржника витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 768,92 грн. підлягає визнанню недійсною, а скарга Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Визнати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 50366945 від 04.04.2016 про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, у сумі 768,92 грн. недійсною.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 24.01.2020

Суддя О.М. Спичак