ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 Справа № 904/1051/19
За позовом Науково-виробничої фірми "Істок-Дніпро", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Бурмаки Павла Миколайовича, м. Дніпро

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Донеа Софт" м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 700 000, 00 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Перевощикова Т.М. , адвокат

від третьої особи не з`явився

присутня ОСОБА_4

Стислий зміст позовних вимог

Науково-виробнича фірма «Істок-Днепр» (далі Позивач) звернулась до Господарському суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бурмаки Павла Миколайовича (далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 700 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем свого обов`язку з повернення одержаної суми позики за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 85-ф від 04.12.2017 року.

Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Договором № 85-ф від 04.12.2017 року було обумовлено чіткий розмір фінансової допомоги (588 900,00 грн.), яку Позивачем перераховано на виконання умов зазначеного правочину в сумі 588 900,00 грн. Зі свого боку, Відповідачем було повернуто суму позики в розмірі 438 900,00 грн., в зв`язку із чим, станом на 28.12.2017 сума, яка підлягала поверненню на користь позивача за Договором складала 150 000,00 грн.

За доводами Відповідача, згідно умов договору про відступлення права вимоги № 85/1-Ф від 28.12.2017 року, право вимоги сплати суми боргу в розмірі 150 000,00 грн., яке виникло за договором № 85-ф від 04.12.2017 року, було відступлено Позивачем на користь Підприємства «Щит» Дніпропетровської обласної громадської організації «Інвалідів та учасників бойових дій». Зазначена сума боргу у розмірі 150 000,00 грн. була сплачена Відповідачем на користь нового кредитора в повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, Відповідач зазначає, що сума фінансової допомоги, одержаної за договором № 85-ф від 04.12.2017 року була повернута в повному обсязі.

Щодо стягнення грошових коштів в сумі 550 000,00 грн., які були перераховані Позивачем на розрахунковий рахунок Відповідача платіжними дорученнями № 11, 13, 18, 24, останній стверджує, що зазначені платежі були здійснені поза межами Договору № 85-ф, невиконанням якого позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 року відкрито провадження у справі № 904/1051/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.05.2019 року Позивачем заявлено клопотання про витребування від Відповідача оригіналу договору про відступлення права вимоги № 81/1-Ф від 28.12.2017 року.

За результатами розгляду даного клопотання в підготовчому засіданні 16.05.2019 року, суд, без виходу до нарадчої кімнати ухвалив про відмову у витребуванні зазначених доказів із тих мотивів, що Відповідач в засіданні повідомив про відсутність у нього оригіналу Договору № 81/1-Ф від 28.12.2017 року, копія якого подана в матеріали справи.

Ухвалою від 20.05.2019 року суд витребував у ТОВ «Донеа Софт», як правонаступника припиненого Підприємства «Щит» Дніпропетровської обласної громадської організації «Інвалідів та учасників бойових дій», оригінал договору про відступлення права вимоги № 81/1-Ф від 28.12.2017 року.

28.05.2019 року Позивач надав відповідь на відзив за змістом якої заперечив факт існування договору про відступлення права вимоги № 81/1-Ф від 28.12.2017 року, на який Відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень.

28.05.2019 року до суду надійшли заяви свідка ОСОБА_2 (директор Підприємства «Щит» ДОГО «ІУБД» в період з 27.09.2012 по 11.10.2018) та ОСОБА_3 (директор НВФ «Істок-Днепр»), за змістом яких останні повідомили, що договір про відступлення права вимоги № 85/1-Ф від 28.12.2017 року не укладали та не підписували. Крім того, за змістом заяви свідка ОСОБА_2 , останній заперечив факт підписання ним квитанцій до прибуткових касових ордерів, які надані Відповідачем у справі в підтвердження спати на користь Підприємства «Щит» ДОГО «ІУБД» суми 150 000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року, за заявою представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено ТОВ «Донеа Софт». Крім того, в порядку ст. 89 ГПК України для допиту в якості свідків викликано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , попереджено останніх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

11.06.2019 року, за клопотання Позивача у справі призначено судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_2 на квитанціях до прибуткових касових ордерів у кількості 15 штук (а.с. а.с. 160-174), тієї особою, від імені якої вони зазначені, чи іншою особою? На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

18.11.2019 року, після повернення матеріалів справи з висновком експертизи, суд поновив провадження у справі.

26.11.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 12.12.2019 року.

В судовому засіданні 12.12.2019 року оголошувалася перерва до 13.01.2020 року.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник Відповідача проти позову заперечував.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 13.01.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Враховуючи зміст та підстави заявлених Позивачем вимог, а також зміст та підстави заперечень Відповідача, предметом доказування у даній справі, є обставини виникнення між сторонами правовідносин, з яких виник спір, доведення фактів виконання (невиконання) сторонами своїх зобов`язань, а також, доведення інших обставин, на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Обставини справи які визнаються судом встановленими

04.12.2017 року між Фізичною особо-підприємцем Бурмака Павлом Миколайовичем (Позичальник, Відповідач) та Науково-виробничою фірмою «Істок-Днепр» (Кредитор, Позивач) був укладений договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 85-ф (далі Договір).

Згідно умов п. 1.1. Договору, Кредитор зобов`язався надати Позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (в подальшому фінансова допомога), а Позичальник зобов`язався використати її для власної господарської діяльності і повернути у визначений Договором строк.

Умовами Договору сторони погодили, що фінансова допомога надається у розмірі 588 900,00 грн. (п. 1.2. Договору). Відсотки на фінансову допомогу, що надається за цим договором не нараховуються (п. 1.3. Договору). Фінансова допомога надається строком на дванадцять місяців з дати надання грошових коштів (п. 1.4. Договору). По закінченню строку, вказаного в п. 1.4. цього Договору, позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу в повному обсязі (п. 1.5. Договору).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, Кредитор має право вимагати від Позичальника повернення фінансової допомоги відповідно до п. 1.5. цього Договору.

За погодженими сторонами умовами п. 2.2. Договору, кредитор зобов`язаний надати зазначену суму фінансової допомоги в трок, що не перевищує трьох днів з дати підписання цього Договору.

Позичальник зобов`язаний повернути фінансову допомогу в строки, що встановлені договором (п. 2.3. Договору).

Як свідчать надані у справу копії платіжних доручень № 1128 від 04.12.2017, № 1158 від 11.12.2017, № 1179 від 15.12.2017, 1230 від 27.12.2017 № 1250 від 28.12.2017, на виконання умов договору № 85-ф від 04.12.2017 року Позивач перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача суму безвідсоткової фінансової допомоги в загальному розмірі 588 900,00 грн.

Платіжними дорученнями № 72 від 14.12.2017, № 76 від 19.12.2017, № 86 від 28.12.2017 Відповідач здійснив повернення на користь Позивача зворотної безвідсоткової фінансової допомоги в сумі 438 900,00 грн.

Платіжними дорученнями № 11 від 05.01.2018, № 13 від 09.01.2018 № 18 від 15.01.2018 № 24 від 18.01.2018 Позивач перерахував на рахунок Відповідача суму грошових коштів у розмірі 550 000,00 грн. з призначенням платежу «Надання безвідсоткової фінансової допомоги зг. дог. № 85-ф від 04.12.17, без ПДВ».

За доводами Позивача, внаслідок неналежного виконання Відповідачем свого договірного обов`язку щодо повернення повної суми одержаної фінансової допомоги, виникла заборгованість у розмірі 700 000,00 грн. стягнення якої Позивач вимагає в примусовому порядку з посиланням на положення ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 638, 640, 1046-1049 ЦК України.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Відповідач зазначає, що сума фінансової допомоги в розмірі 150 000,00 грн. була сплачена ним на користь Підприємства «Щит» Дніпропетровської обласної громадської організації «Інвалідів та учасників бойових дій», який за доводами Відповідача, є новим кредитором в частині стягнення зазначеної суми грошових коштів за договором №85-ф від 04.12.2017 року.

В підтвердження своїх доводів Відповідач надав суду копію Договору про відступлення права вимоги № 85/1-Ф від 28.12.2017 року, за змістом якого Позивач (первісний Кредитор) відступив на користь Підприємства «Щит» ДОГО «ІУБД» (новий Кредитор) належне йому право вимоги згідно з Договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 85-ф від 04.12.2017 року, а Новий кредитор одержав право вимагати від Відповідача належного виконання всіх зобов`язань за вказаним договором (основний договір), а саме сплати суми заборгованості у розмірі 150 000,00 грн.

Підтверджуючи виконання зобов`язання на користь Нового Кредитора, Відповідач надав суду квитанції до прибуткових касових ордерів у кількості 15 штук (том 1, а.с. а.с. 160-174), згідно яких, Підприємство «Щит» ДОГО «ІУБД» прийняло від ФОП Бурмаки П.М. по договору № 85/1-Ф віл 28.12.2017 року грошові кошти в сумі 150 000,00 грн.

Здійснивши оцінку зазначених доказів суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно положень ч. 6 ст. 91 ГПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як убачається з матеріалів справи, на стадії підготовчого провадження Позивачем було заявлено клопотання про витребування від Відповідача оригіналу Договору про відступлення права вимоги № 85/1-Ф від 28.12.2017 року. В засіданні 16.05.2019 року відповідач повідомив про відсутність в нього оригіналу такого Договору, та пояснив, що під час засвідчення копії зазначеного доказу, яку подана у справу (том 1, а.с. 62), помилково було зазначено про її виготовлення з оригіналу.

Зважаючи на обґрунтовані сумніви Позивача з приводу факту укладення Договору про відступлення права вимоги № 85/1-Ф від 28.12.2017 року, які в тому числі підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких зазначено підписи на копії вказаного договору, враховуючи неподання у справу оригіналу зазначеного договору, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 91 ГПК України, не бере до уваги зазначений доказ.

Крім того, з огляду на висновок судової почеркознавчої експертизи (том 2, а.с. 8-14) яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 , що розміщений в графі «Головний бухгалтер» та Керівник» квитанцій до прибуткових касових ордерів, які надані Відповідачем в підтвердження факту сплати суми 150 000,00 грн. на користь Підприємство «Щит» ДОГО «ІУБД», виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням справжньому його підпису, зазначені докази також не беруться судом до уваги.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що Відповідачем не доведено факту укладення між Позивачем та Підприємство «Щит» ДОГО «ІУБД» договору про відступлення права вимоги та здійснення Відповідачем на користь Нового Кредитора погашення заборгованості в розмірі 150000,00 грн.

Таким чином, доводи Позивача з приводу існування невиконаного Відповідачем зобов`язання з повернення суми фінансової допомоги по договору № 85-ф від 04.12.2017 року у розмірі 150 000,00 грн., є обґрунтованими.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, є договором позики.

Відповідно до приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на те, що в порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув в повному обсязі суму отриманої по договору № 85-ф позики, суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення основного боргу в розмірі 150 000,00 грн. є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині суми 550 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вище встановлено судом, умовами укладеного сторонами договору № 85-ф від 04.12.2017 року було погоджено надання позики в сумі 588 900,00 грн. Зазначена сума коштів в повному обсязі була перерахована Позивачем згідно платіжних доручень № 1128 від 04.12.2017, № 1158 від 11.12.2017, № 1179 від 15.12.2017, 1230 від 27.12.2017 № 1250 від 28.12.2017, чим останній виконав свій договірний обов`язок за вказаним договором.

За умов відсутності належних доказів зміни сторонами умов Договору № 85-ф від 04.12.2017 року в частині розміру суми позики, грошові кошти в сумі 550 000,00 грн., сплачені позивачем на розрахунковий рахунок відповідача платіжними дорученнями № 11 від 05.01.2018, № 13 від 09.01.2018 № 18 від 15.01.2018 № 24 від 18.01.2018, не можна вважати позикою, наданою в рамках вказаного вище договору, навіть за умов відповідного посилання на такий договір в призначенні платежу, адже за визначенням ст.ст. 207, 654, 1047 ЦК України, зміни до договору позики мали бути вчинені у такий самій формі, що й договір, зокрема, в простій письмовій формі, яка передбачає наявність підпису обох сторін правочину.

Як вище встановлено судом, в якості правової підстави для стягнення суми коштів яка є предметом спору у даній справі, в тому числі суми коштів у розмірі 550 000,00 грн., Позивач посилається на положення ст.ст. 638, 640, 1046, 1047, 1049 ЦК України, які встановлює загальні умови укладення договору та визначають взаємовідносини сторін за договором позики.

З урахуванням встановлених обставин, обґрунтування позивачем вимог в частині стягнення суми коштів у розмірі 550 000,00 грн. з посилання на зазначені вище норми матеріального права слід визнати безпідставним.

Разом із тим встановивши, що Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд не позбавлений права самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального права, предметом регулювання яких є спірні правовідносини. При цьому, посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог.

Так, за встановленими судом обставинами, сума грошових коштів у розмірі 550 000,00 грн., одержана Відповідачем поза межами укладеного сторонами Договору № 85-ф від 04.12.2017, а отже, зазначену суму коштів слід вважати такою, що одержана Відповідачем без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

За викладених обставин, суд вважає, що спірна сума грошових коштів у розмірі 550 000,00 грн., яка сплачена Позивачем на користь Відповідача згідно платіжних доручень № 11 від 05.01.2018, № 13 від 09.01.2018 № 18 від 15.01.2018 № 24 від 18.01.2018, підлягає поверненню на користь Позивача на підставі ст. 1212 ЦК України.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 700 000,00 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі, в тому числі, шляхом стягнення суми грошових коштів в розмірі 150 000,00 грн., яка підлягає сплаті у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення позики за Договором № 85-ф від 04.12.2017 року, та стягнення суми грошових кошті у розмірі 550 000,00 грн., яка підлягає поверненню в порядку ст. 1212 ЦК України, як безпідставно одержана.

Судові витрати

В силу вимог ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору та витрати на оплату судової покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бурмаки Павла Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Науково-виробничої фірми «Істок-Днепр» 949094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50Б, ) 700 000,00 грн. основного боргу, 10 500,00 грн. витрат зі сплати судового збору, 10 550,40 грн. витрат на оплату судової експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.01.2020

Суддя О.В. Ліпинський