РІШЕННЯ

27 січня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/618/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Карпа М.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс", вул.Історична,1, с. Кавказ, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, 08436 (фактична адреса: вул.Кузнєцова, буд 2-д, м.Переяслав-Хмельницький, Київської області, 08436)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс", вул. С.Крушельницької, буд. 18, м.Тернопіль, 46400 (поштова адреса: вул. Пирогова.буд. 37, м.Вінниця, Вінницька область, 21018)

про: стягнення 347 480 грн. 91 коп. з яких: 285 460 грн. 00 коп. заборгованість за договором, 4281 грн. 90 коп. борг з урахуванням індексу інфляції, 4619 грн. 99 коп. 3% річних, 53 119 грн. 02 коп., 8000 грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу та 5212 грн. 22 коп. витрати на судовий збір.

За участю представників:

-позивача: не з`явився

-відповідача: не з`явився

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №1169 від 17.09.2019 (вх. №763 від 27.09.2019) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс" про стягнення 347 480 грн. 91 коп. з яких: 285 460 грн. 00 коп. заборгованість за договором, 4281 грн. 90 коп. борг з урахуванням індексу інфляції, 4619 грн. 99 коп. 3% річних, 53 119 грн. 02 коп. пені, 8000 грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу та 5212 грн. 22 коп. витрати на судовий збір.

Підставою позову позивач визначає неналежну оплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс" поставленого товару, чим спричинено виникнення заборгованості в заявленій до стягнення сумі, на яку нараховано пеню, три проценти річних, втрат від інфляції.

Ухвалою суду від 02.10.2019 позовну заяву №1169 від 17.09.2019 (вх. №763 від 27.09.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" залишено без руху.

16.10.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" надійшла Заява про усунення недоліків №1309 від 09.10.2019 (вх. №18704 від 16.10.2019) із доданими документами, з яких вбачається, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 02.10.2019.

Ухвалою від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.11. 2019 на 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 25.11.2019 відкладено підготовче засідання на 09.12.2019 на 09:15 год.

Ухвалою від 09.12.2019 відкладено підготовче засідання на 26.12.2019 на 10:00 год.

Ухвалою суду від 26.12.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу №921/618/19 до судового розгляду по суті на 08.01.2020 на 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкладено розгляд справи на 27.01. 2020 на 14 год. 00 хв.

Позивач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак 24.01.2020 через канцелярію суду поступило Клопотання № без номера та без дати (вх.567) в якому просить суд розглянути справу №921/618/19 без участі представника позивача у зв`язку з відсутністю можливості забезпечити участь представника.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 04.11.2019 строк відзив на позов не надав, явки уповноваженого представника в судове засідання 27.01.2020 не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду спору повідомлений належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду) знаходяться в матеріалах справи).

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. ч. 2-3 ст. 120 ГПК України).

У відповідності до ч. 11 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України інформації, місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс" є вул. С.Крушельницької, буд. 18, м.Тернопіль, 46400 (сформований судом витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ в матеріалах справи). Дана адреса відповідача вказана і позивачем у позовній заяві.

Суд вважає за доцільне зазначити, що усі процесуальні документи у даній справі були надіслані судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України та, відповідно, вказану позивачем у позові.

Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 вказаного Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень".

Слід зазначити, що усі процесуальні документи у даній справі у відповідності до вимог чинного законодавства були внесені судом до Єдиного державного реєстру судових рішень та, відповідно, оприлюднені на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач мав відповідну можливість ознайомитись із усіма процесуальними документами у даній справі.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, проте своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався, відтак зважаючи на те, що явка представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою, а доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

24.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу техніки №6, згідно п.1.1. продавець зобов`язується передати у власність Покупця сількогосподарську техніку, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах данного Договору.

Відповідно до п.п. 1.2-1.4. Договору асортимент Товару, його найменування, ціна, кількість та комплектність, що передається Покупцю за цим Договором визначається Сторонами у погоджених рахунках-фактурах або специфікаціях. Пакет документів на Товар, які Продавець повинен передати Покупцю включає в себе: рахунок-фактуру; видаткову накладну (накладну на відпуск матеріалів): податкову накладну, складену в електронному вигляді.

Сторони можуть обумовити необхідність передачі інших документів на кожний вид Товару у додаткових угодах до цього Договору.

Ціна за кожну одиницю Товару встановлюється Продавцем у погодженому Сторонами рахунку-фактурі або специфікації (п.2.1. Договору).

1-й платіж що складає 20% вартості товару, буде здійснено у строк до 15 лютого 2019, 2-й платіж що складає 80 % вартості Товару у строк до 01 березня 2019р. враховуючи ПДВ (п.2.2. Договору).

Вартість Товару за Договором визначається в рахунках-фактурах та/або специфікаціях. Загальна сума договору складається з сум Додатків, котрі є невід`ємною частиною Договору. Оплата за Товар здійснюється Покупцем у національній валюті України - гривні, відповідно до міжбанківського курсу Євро на день перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п.2.3., п. 2.4. Договору).

Оплата за Товар здійснюється згідно умов, викладених у Додатках, котрі є невід`ємною частиною Договору. Моментом оплати Товару вважається день зарахування грошових коштів у розмірі повної вартості Товару на поточний рахунок Продавця в банківській установі (п.2.7., п.2.8. Договору).

У п. 3.1. Договору зазначено, що Продавець за даним Договором зобов`язується: виконувати всі умови визначені Сторонами у Договорі; повідомити Покупця про отримання ним Товару; своєчасно та у відповідності до рахунку-фактури поставити Товар Покупцю; своєчасно передати Покупцеві Товар на умовах цього Договору.

Згідно п.3.2 Договору Покупець за даним Договором зобов`язується: виконувати всі умови визначені Сторонами у Договорі; прийняти та оплатити Товар у строк та в порядку, визначеному Договором; вчинити за свій рахунок дії. які відповідно до Договору, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до п.п. 4.1-4.3 Договору місце передачі Товару визначається в Специфікаціях до Договору. Перехід права власності на товар здійснюється при оплаті 20% першого внеску та надання Гарантійного листа Банку, решта 80% , в строк оплати вказаний в договорі. Обов`язок Продавця передати Товар за Договором буде вважатись виконаним при виконанні Продавцем однієї з умов: товар безпосередньо переданий у розпорядження Покупця; здачі Товару перевізникові або організації зв`язку для доставки Покупцеві з обов`язковим письмовим повідомленням про це Покупця.

У п.4.4 Договору визначено, що під час безпосередньої передачі Товару Покупцю уповноважені представники Сторін складають і підписують відповідну накладну або Акт приймання-передачі Товару за кількістю та якістю згідно з Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання за кількістю», затверджену Постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.65р. з змінами та доповненнями, а також Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вживання за якістю», затверджену Постановою Держарбітражу № П-7 Пд 25.04.66р. з змінами та доповненнями.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту повного виконання Сторонами мов Договору(п.9.1. Договору).

Умови Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін шляхом обов`язкового укладення додаткової угоди в письмовій формі, що буде невід`ємною частиною Договору ( п.9.2. Договору).

24.01.2019 між сторонами підписана специфікація - Додаток №1 до Договору №6 від 24.01.2019 в якій вказана назва товару: телескопічний навантажувач MANITOU MLT 741-120 LSU PS P0191, рік виготовлення 2009 бувший у використанні, с/н 262945 ідентифікаційний номер 1262945 в комплекті з палетними вилами та зерновим ковшом 2.5 куб.м.

Відповідно до п.1 Додатку №1 до Договору вартість товару за договором складає 30 500 ЄВРО, що на момент підписання договору, відповідно до міжбанківського курсу складає 988 200 грн., у т.ч. ПДВ - 164 700 грн.

1-й платіж що складає 20% вартості товару, буде здійснено у строк до 15 лютого 2019р., 2-й платіж що складає 80 % вартості Товару у строк до 01 березня 2019р. враховуючи ПДВ. Умови поставки: FCA Переяслав- Хмельницький. Місце поставки: м.Переяслав- Хмельницький, вул. Кузнецова, 2-д. (п.2-4 Додатку №1 до Договору)

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, згідно із положеннями ГПК України є предметом регулювання Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Згідно п. 1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, та однією з підстав виникнення зобов`язань.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст.655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

На виконання умов Договору купівлі-продажу техніки №6 від23.01.2019 позивачем було поставлено на адресу відповідача товар (телескопічний навантажувач MANITOU MLT 741-120 LSU PS P0191, рік виготовлення 2009 бувший у використанні, с/н 262945 ідентифікаційний номер 1262945 в комплекті з палетними вилами і зерновим ковшом 2.5 куб.м.) на загальну суму 988 200 грн., що підтверджується видатковою накладною №508 від 25.04.2019, та актом прийому передачі товару від 25.04.2019, які підписані сторонами та скріплені їхніми печатками.

Належність виконання позивачем обов`язків згідно Договору купівлі-продажу техніки №6 від 24.01.2019 стосовно строків поставки, кількості та якості (крім видаткової накладної та акту прийому передачі товару, з підписом та печатками обох сторін, про прийняття товару) підтверджується також відсутністю жодних зауважень чи претензій з боку відповідача.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс" частково розрахувався за отриманий товар у сумі 702 740,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № HSAV7B5SAE від 07.03.2019 на суму 25 000,00 грн.; № HSAV7B5S94 від 07.03.2019 на суму 475 000,00 грн.; № 732 від 19.03.2019 на суму 100 000,00 грн.; № 734 від 19.03.2019 на суму 102 740,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару належним чином та у встановлений Договором купівлі-продажу техніки строк не виконав, здійснивши лише часткову оплату отриманого ним товару, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс"285460,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 6.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторона, винна в такому невиконанні або неналежному виконанні, відшкодовує іншій Стороні заподіяні таким невиконанням або неналежним виконанням збитки понад встановлені цим Договором штрафні санкції.

У випадку прострочення строків платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у вказаному періоді) від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення, а також відсотки за користування (п.6.2. Договору).

За допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", з врахуванням вартості переданого позивачем та отриманого відповідачем згідно видаткової накладної товару, передбаченого у Договорі терміну здійснення розрахунку та здійснених відповідачем оплат, суд провів перерахунок заявленої до стягнення суми пені.

Згідно проведеного судом перерахунку, правомірним, в межах визначеного позивачем періоду, є нарахування пені в загальній сумі 53 079,92 грн. А тому, позовні вимоги в частині стягнення 53 079,92 грн. пені підлягають до задоволення.

Пеня в сумі 39,10 грн. нарахована позивачем та заявлена до стягнення безпідставно (проведений судом перерахунок знаходиться в матеріалах справи). А тому, позовні вимоги в частині стягнення 39,10 грн. до задоволення не підлягають.

Водночас, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

Позивачем, у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань відповідачем, на суму боргу за період 01.03.2019 по 10.09.2019, нараховано та заявлено до стягнення інфляційні в сумі 4281,90 грн. та 3% річних в сумі 4619,99 грн.

Згідно проведеного судом перерахунку, правомірним є нарахування інфляції в загальній сумі 3402, 99 грн. та 3 % річних в сумі 4551,72 грн.

Інфляційні нарахування в сумі 878,91 грн. та 3% річних в сумі 68.27 грн. нараховані позивачем та заявлені до стягнення безпідставно (проведений судом перерахунок знаходиться в матеріалах справи). А тому, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахуваннь в сумі 878,91 грн. та 3% річних в сумі 68.27 грн. до задоволення не підлягають.

Відповідно до норм статі 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 285 460 грн. 00 коп. боргу, 53 079 грн. 92 коп. пені, 4551 грн. 72 коп. 3% річних та 3402 грн. 99 коп. інфляційних нарахувань. В іншій частині в позові відмовляє.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.

За змістом приписів ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частинами 4, 5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав Договір про надання юридичних послуг №07-01/19 від 30.05.2018, укладений між позивачем та фізичною особою- підприємцем Омельченко Діаною Володимірівною, платіжне доручення № 537 від 06 вересня 2019, а також довіреність №7 від 01 вересня 2019 року.

Згідно п. п. 3.1,3.2. Договору про надання юридичних послуг №07-01/19 від 07.01.2019 винагорода за даним Договором, що підлягає оплаті Виконавцеві та встановлюється окремо кожну надану послугу, оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання Замовником Звіту про надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 8000 грн. та наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних представником необхідних для надання правничої допомоги, а саме: орієнтовна кількість судових засідань за позовом про стягнення боргу вартістю 2000 грн. засідання. (Очікуванні судові засідання-4, транспортні витрати+ відрядженння представника Позивача 2000 грн., 4*2000=8000 тис. грн.)

Суд, при визначенні суми відшкодування витрат на надання послуг адвоката, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В даному випадку, в матеріалах справи є платіжне доручення № 537 від 06.09.2019 про оплату юридичних послуг в сумі 200 000, грн. В призначені платежу зазначено : оплата за юридичні послуги згідно договору № 03-01/2019 від 03.01.2019, разом з тим договір долучений до матеріалів справи №07-01/19 від 07.01.2019. Окрім того, позивачем не вказано обгрунтованого розрахунку вищевказаної фактично сплаченої суми (перелік оплачених послуг, витрат, їх вартість), акту здачі-прийняття виконаних робіт (послуг) не подано, що позбавляє суд можливості встановити за вчинення яких саме дій (пов`язаних із наданням доказів, чи інших дій, пов`язаних із розглядом даної справи, підготовкою до її розгляду) оплачувались кошти, а також перевірити обгрунтованість та пропорційність розміру таких витрат предмету спору.

Крім того, заявлені до стягнення згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку 8000 грн судових витрат включають в себе і витрати, пов`язані із наданням правової допомоги.

Поряд з цим, нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено розподіл між сторонами (в тому числі і відшкодування за рахунок відповідача у справі у випадку задоволення позову) лише витрат на професійну правничу допомогу адвоката. А в даному випадку, представники позивача Омельченко Д.В. та Шпанюк В.М., які представляють інтереси позивача у даній справі, не є адвокатами.

Слід також зазначити, що відшкодування судових витрат, передбачено виключно щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Аналогічна позиція щодо можливості покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі викладена і в п.6.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (щодо застосування норм ГПК України у попередній редакції).

Згідно ч.ч.1, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не підтверджено фактичне понесення позивачем судових витрат в розмірі 8 000 грн, як і не доведено наявності підстав для стягнення судових витрат з відповідача, а тому позивачу слід відмовити у відшкодуванні шляхом стягнення з відповідача 8000 грн. судових витрат у зв`язку з їх недоведеністю.

Судовий збір, в силу ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 46, 73-79, 86, 129, 194, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо ферма "Органік Плюс", вул. С.Крушельницької, буд. 18, м.Тернопіль, 46400 (поштова адреса: вул. Пирогова.буд. 37, м.Вінниця, Вінницька область, 21018), ідентифікаційний код 40196140 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс", вул. Історична,1, с.Кавказ, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, 08436 (фактична адреса: вул. Кузнєцова, буд 2-д, м.Переяслав-Хмельницький, Київської області, 08436), ідентифікаційний код 36298163:

- 285460 грн. 00 коп. - заборгованості;

- 53079 грн. 92 коп. пеня;

- 4551 грн. 72 коп. 3% річних;

- 3402 грн. 99 коп. інфляційні нарахування;

- 5197 грн. 43 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 39 грн. 10 коп. пені, 68 грн. 27 коп. 3% річних, 878грн. 91 коп. інфляційних нарахувань та 8000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу - в позові відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.Копію рішення направити сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 30 січня 2020 року.

Суддя С.О. Хома