СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Справа № 905/1073/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача 1: від відповідача 2: від третьої особи: Стойка О.В. Попков Д. О., Пушай В.І . Склярук С.І. Не з`явився; Не з`явився; Не з`явився; Ковалевська М.В. - за довіреністю (адвокат);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "ММК ім.Ілліча" м.Маріуполь, Донецька область

на ухвалу господарського суду Донецької області
від15.07.2019р.
у справі № 905/1073/19 (суддя Говорун О.В.)
за позовом: до відповідачів: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Технохім" смт.Мангуш, Донецька область 1.Мангушська районна державна адміністрація смт.Мангуш, Донецька область 2.Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області м.Костянтинівка, Донецька область Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "ММК ім.Ілліча" м.Маріуполь, Донецька область
про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки
В С Т А Н ОВ И В:

У липні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохім" смт.Мангуш, Донецька область (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до закінчення судового розгляду даної справи відповідно до якої Позивач просив:

1) накладасти арешт на земельну ділянку загальною площею 16,8621 га, розташованої за адресою смт.Мангуш, вул.Поштова, 1-а, у склад якої входять: земельна ділянка площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000); земельна ділянка площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0930 :03:000:0943); земельна ділянка площею 1,9га кадастровий номер :03:000:0932 :03:000:0942);

2) заборони Мангушській районній державній адміністрації (далі - Відповідач 1) вчиняти дії направлені на передачу земельної ділянки загальною площею 16,8621га розташованої за адресою смт.Мангуш, вул.Поштова, 1-а, у склад якої входять: земельна ділянка площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000); земельна ділянка площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0930 :03:000:0943); земельна ділянка площею 1,9га, кадастровий номер :03:000:0932 :03:000:0942) в оренду або право власності;

3) зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (далі - Відповідач 2) не проводити земельні торги, які повинні відбутися 16 липня 2019 року, щодо права оренди земельної ділянки площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000) та земельної ділянки площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0930 :03:000:0943), які розташовані за адресою: Донецька область, смт . Мангуш, вул. Поштова, 1-а.

У якості підстав для забезпечення позову Позивач посилався на наявність у нього на спірних земельних ділянках щодо яких він звернувся до суду з вимогами про укладення Договору оренди, нерухомого майна, однак Позивачу стало відомо, що права на земельні ділянки, які є предметом , виставлені на земельні торги, які мають відбутись 16.07.2019, у зв`язку з чим Позивач вважав, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених прав.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.07.2019 у заяву про забезпечення позову задоволено частково, вирішено накласти арешт на:

- земельну ділянку площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000), яка розташована за адресою: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Поштова 1а;

- земельну ділянку площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0943 :03:000:0930), яка розташована за адресою: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Поштова 1а.

Заборонити Відповідачу 2 вчиняти дії направлені на передачу в оренду:

- земельної ділянки площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000), яка розташована за адресою: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Поштова 1а;

- земельної ділянки площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0943 :03:000:0930), яка розташована за адресою: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Поштова 1а.

Заборонити Відповідачу 2 проводити земельні торги, які повинні відбутися 16 липня 2019 року, щодо права оренди земельної ділянки площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000) та земельної ділянки площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0943 :03:000:0930), які розташовані за адресою: Донецька область, смт.Мангуш, вул.Поштова, 1-а.

Задовольняючи частково зазначену заяву, суд першої інстанції вважав такі заходи до забезпечення позову обґрунтованими, оскільки дії Відповідача 2, які вчинялись ним щодо спірних ділянок є такими, що можуть порушувати права та законні Позивача.

В той же час, в іншій частині забезпечення позову, суд першої інстанції відмовив через недоведеність Позивачем наявності дійсної загрози його інтересам, а також через відсутність у Відповідача 1 відповідного обсягу повноважень на передачу земельних ділянок у користування або у власність іншим особам.

Третя особа, не погодившись із прийнятою ухвалою, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати вважаючи висновок суду про доведеність виключних обставин для забезпечення позову таким, що не відповідає приписам діючого законодавства.

Зокрема заявник зазначав наступне:

- розмір позовних вимог є неспіврозмірним з обсягом заходів забезпечення позову та висновок суду з цього приводу жодним чином не обґрунтований, у зв`язку з чим держава може понести збитки;

- судом постановлено ухвалу, яка фактично не могла бути виконана Відповідачем 2 через брак часу;

-у даному випадку відбулось порушення прав Третьої особи, яка була учасником земельних торгів та уклала договори оренди земельних ділянок.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, судовою колегією були встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваної ухвали господарського суду, заявник не був учасником справи, його права та обов`язки оскаржуваною ухвалою не вирішувалися.

Однак, ухвалою господарського суду Донецької області від 07.11.2019, заявника апеляційної скарги було залучено до участі у розгляді справи у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, у зв`язку з чим судова колегія вважає, що Дочірнє підприємство "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "ММК ім.Ілліча" набуло статусу учасника справи на момент звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу.

Від Позивача надійшов відзив відповідно до якого останній заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу господарського суду законною та обґрунтованою. Зокрема, зазначав, що Позивач є власником майна, розташованого на спірних земельних ділянках, а тому має переважне право на отримання цих земельних ділянок в оренду для обслуговування свого майна, у зв`язку з чим дії Відповідача 2 щодо проведення змелених торгів безумовно порушують його право.

Представник Третьої особи підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу господарського суду.

При цьому, надані у судовому засіданні Третьою особою до доповнень до апеляційної скарги додаткові докази, зокрема, інформація з Державного земельного кадастру, довідки №110/14 від 13.01.2020, №120Д від 14.01.2020р. не розглядається колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки подані з порушенням приписів ст. ст. 119, 269 Господарського процесуального кодексу України та без відповідного клопотання про їх долучення до матеріалів справи.

Позивач та Відповідачі у судове засідання 20.01.2020р. не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки такі учасники справи не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Предметом позову є визнання укладеним між ТОВ «Технохім» та Мангушською районною державною адміністрацією договору оренди земельної ділянки загальною площею 16,8621га., яка розташована за адресою Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул.Поштова, 1-а та складається з земельних ділянок площею 4,5га, кадастровий номер :03:000:0931 :03:000:0000); площею 10,4621га, кадастровий номер :03:000:0943 :03:000:0930); площею 1,9га, кадастровий номер :03:000:0932 :03:000:0942).

Обставини, у зв`язку з якими Позивач вважає своє право порушеним, наведені ним у позовній заяві.

Позивачем до заяви про забезпечення позову долучено інформацію з офіційних джерел, а саме роздруківки з сайту СЕТАМ та офіційного сайту Відповідача 2 про проведення земельних торгів 16.07.2019р. стосовно даних земельних ділянок.

Тобто після звернення Позивача із даним позовом до суду, Відповідач 2 прийняв рішення про проведення аукціону земельних ділянок, право на оренду яких Позивач захищає в суді та на яких знаходиться його майно.

Разом з тим, звертаючись з апеляційною скаргою, Третя особа зазначає про неспіврозмірність обсягу заходів до забезпечення позову, вчинених судом першої інстанції із розміром позовних вимог.

Однак, наведені доводи апеляційної скарги судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки, по - перше, заявником не зазначено, у чому ж саме полягає їх неспіврозмірність, а по - друге, задоволений судом спосіб забезпечення позову у вигляді арешту (заборони користуватися та розпоряджатися) спірними земельними ділянками, а також заборони проводити земельні торги щодо права оренди - повністю адекватні обраному Позивачем способу захисту свого порушеного права.

В даному випадку, саме факт призначення та проведення Відповідачем земельних торгів щодо права оренди, яке і є предметом спору в межах даної справи, свідчить про наявність реальних підстав унеможливлення в майбутньому поновлення та захисту права Позивача, що є предметом оспорювання Відповідачами в межах даної справи.

Колегія суддів вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу 2 приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками, у випадку ухвалення рішення на користь Позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки.

Таким чином, задовольняючи заяву Позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини, доводи Позивача та заперечення Відповідачів, виходив з доведеності зв`язку між цими заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, з відповідності та співмірності вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру.

Твердження скаржника про неможливість фактичного виконання Відповідачем 2 ухвали господарського суду з огляду на брак часу, також є необґрунтованим, оскільки, у даному випадку, Третя особа не є виконавцем вчинених судом заходів до забезпечення позову. Зміст наведеної ухвали не містить вказівок щодо вчинення Третьою особою будь- яких дій з цього приводу.

Доводи Третьої особи про понесення державою збитків та порушення законних прав та обов`язків Відповідача 2 у зв`язку з накладенням арешту на земельні ділянки також безпідставні, оскільки Відповідач 2 не наділяв Третю особу повноваженнями щодо здійснення представництва його інтересів в суді апеляційної інстанції. Третя особа також не виступає представником держави у даному випадку.

Виходячи з аналізу встановлених фактичних обставин у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу 2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження спірними земельними ділянками, у випадку ухвалення рішення на користь Позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на їх оренду.

Також судова колегія бере до уваги, що на час винесення зазначеної ухвали Третя особа тільки подала заяву про участь у земельних торгах, але самі торги ще не були проведені, вона не набрала статусу переможця та не отримала право оренди, отже права Третьої особи на предмет спору в межах даної справи зазначеною ухвалою не було порушено.

Інші доводи заявника апеляційної скарги стосуються лише виконання цієї ухвали, оскільки на момент її винесення заявник не мав підстав до набрання статусу учасника справи.

За таких підстав, судова колегія вважає, що висновки господарського суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводам заявника надана вірна юридична оцінка, прийнята ухвала відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "ММК ім.Ілліча" м.Маріуполь, Донецька область на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.07.2019 року у справі № 905/1073/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 15.07.2019 року у справі № 905/1073/19 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Дочірнє підприємство "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "ММК ім.Ілліча" м.Маріуполь, Донецька область.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2020.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай