ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2020 Справа № 905/1744/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання (помічника за дорученням) Кульбакової Л.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська» до Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення коштів у розмірі 3 253 958, 68 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача - не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 479 267, 20 грн., 3% річних у розмірі 188 128, 67 грн. та інфляційні нарахування в сумі 586 562, 81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем вимог по договору №217 на переробку рядового вугілля від 01.09.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.09.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1744/19. Підготовче судове засідання призначено на 17.10.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.10.2019 відкладено підготовче засідання на 12.11.2019.

12.11.2019 до господарського суду від представник позивача надійшло клопотання, в якому просив продовжити підготовче провадження строком на тридцять днів до 21.12.2019 та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.11.2019 продовжено строк розгляду справи № 905/1744/19 на стадії підготовчого провадження на тридцять днів до 21.12.2019 та відкладено підготовче засідання на 19.12.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.12.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/1744/19 та призначено розгляд справи по суті на 13.01.2020.

У судове засідання 13.01.2019 представники сторін не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи., передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статті 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Макіївкокс» (Далі - Замовник, ПрАТ «Макіївкокс») та Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська» (Далі - Виконавець, ПРАТ «ЦЗФ «Колосниківська») укладено Договір № 217 від 01.09.2016 на переробку рядового вугілля (далі - Договір).

Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що Замовник забов`язується передати (поставити) Виконавцю рядове вугілля автотранспортом Замовника на умовах СРТ -склад ЦЗФ - вантажоодержувача (ЦЗФ «Колосниківська»), в найменуванні, кількості, марочному складі, з якісними показниками згідно специфікаціям, які оформлюються окремими додатками та є невід`ємною частиною договору. Конкретні умови поставки, вартість переробки, добова норма поставки, добова норма вигризки та інші умови узгоджуються сторонами в додаткових угодах, додатках, специфікаціях,які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору Виконавець забов`язується переробити рядове вугілля та відвантажити отриманий вігульний концетрат та промпродукт при відправлені автотранспортом Замовника на умовах FCA - склад ЦЗФ - Вантажовідправника (ЦЗФ «Колосниківська») не пізніше 2-х діб з моменту отримання відповідної партії рядового вугілля Вантажоотримувачем від Вантажоперевізника та реквізитів на відвантаження, наданих замовником. Конкретні умови поставки узгоджуються сторонами в додаткових угодах, додатках, специфікаціях,які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.3. Замовник забов`язується оплатити Виконавцю вартість робіт з перероботки рядового вугілля.

Вартість послуг з переробки вугілля складає 80,00 грн з ПДВ за 1 тону рядового вугялля (пункт 4.1. Договору).

Розрахунки по Договору здійснюються подекадно, шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 10 календарних днів з дати виставлення рахунку (п. 4.2.).

21.12.2019 сторонами було укладено доповнення до договору на переробку рядового вугілля в якому термін дії договору продовжено до 31.12.2017.

01.02.2017 між ПрАТ «Макіївкокс» та ПРАТ «ЦЗФ «Колосниківська» укладено додаток № 6 (далі- Додаток) до договору № 217 від 01.09.2016.

Пунктом 1 вищевказаного додатку, що Замовник у лютому 2017 передає на переробітку Виконавцю на «ЦЗФ «Колосниківська» рядове вугілля марки «К/Ж З (0-200) виробництва мшахти «Щегловська- Глибока» на умовах СРТ «ЦЗФ «Колосниківська». Обсяг поставки рядове вугілля марки «К/Ж З (0-200) складає 25500 тон+20%.

Договір вступає в силу з 01.08.2016 і діє до 31.12.2016. Закінчення дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору (8.1 Договору).

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

Пунктом 2 цього ж додатку, Виконавець зобов`язується прийняти вугілля оговорене в пункті № 1 Додатка, здійснити його збагачення на збагачувальній фабриці та відвантажити отриманий вугільний концентрат та промпродукт на умовах ПРАТ «ЦЗФ «Колосниківська».

На виконання умов Договору № 217 від 01.09.2016 та Додатку 6, Виконавцем здійснені послуги зі збагачення наданого Замовником вугілля та його відвантаження Замовнику в загальній кількості 25825, 7 тон на загальну суму 2479267, 20 грн., на підтвердження надано наступні документи:

-акт виконання робіт (надання послуг) № 7 від 13.02.2017 відповідно до якого Виконавцем у період з 01.02.2017 по 10.02.2017 здійснено послуги з переробки рядового вугілля у кількості 5785,8 тон на суму 555436 грн.;

-рахунок № 9 від 13.02.2017 на 555436, 80 грн.;

-акт виконання робіт (надання послуг) № 9 від 21.02.2017 відповідно до якого Виконавцем у період з 11.02.2017 по 20.02.2017 здійснено послуги з переробки рядового вугілля у кількості 10534, 72 тон на суму 1011333,12 грн.;

-рахунок № 11 від 21.02.2017 на 1011333,12 грн.;

-рахунок № 14 від 28.02.2017 на 912497,28 грн;

-акт виконання робіт (надання послуг) № 7 від 28.02.2017 відповідно до якого Виконавцем у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 були здійснені послуги з переробки рядового вугілля у кількості 25825,7 тонна суму 2479267, 20 грн.;

- рахунок № 9 від 28.02.2017 на 2479267, 20 грн.

На підтвердження факту вручення Відповідачу вищевказаних рахунків надав до суду нотаріально посвідчену заява свідка ОСОБА_2 від 30.10.2019 року у якій зазначено: «Я, Цехмейстер Валентина Юріївна, згідно наказу №227/к від 20.11.2017 року, з 20.11.2017 та по 07 червня 2017 року (наказ №12-к від 01.06.2017) працювала заступником головного бухгалтера на ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська».

В мої функціональні обов`язки входить складання бухгалтерських документів підприємства, їх видача та направлення контрагентам.

На виконання умов договору №217 на переробку рядового вугілля від 01.09.2016 укладеного між Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Колосниківська» та Приватним акціонерним товариством "Макііїкокс", мною дійсно особисто були складені наступні бухгалтерські документи:

-рахунок № 9 від 13.02.2017 до 23.02.2017 в сумі 555436, 80 грн.;

-рахунок № 11 від 21.02.2017 до 03.03.2017 в сумі 1011333,12 грн.;

-рахунок № 14 від 28.02.2017 до 10.03.2017 в сумі 912497,28 грн;

- рахунок № 9 від 28.02.2017 на 2479267, 20 грн

Вказані рахунки, після їх підписання, мною особисто вручились в день їх складання представнику бухгалтерського відділу ПРАТ «Макііїкокс».

Порушення грошових зобов`язань ПрАТ " Макііїкокс " по Договору №217 стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 253 958, 68 грн., з яких: 2 479 267,20 грн сума основного боргу, 188 128,67 3% річних від суми боргу, 586 562,81 інфляційні нарахування.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору №217 від 01.09.2016 на переробку рядового вугілля.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.

Так, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору підряду.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом норм Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач відповідно до умов Договору № 217 від 01.09.2016 виконав підрядні роботи на суму 2 479 267,20 грн.

Відповідач підписав Акти виконання робіт (надання послуг) №7 від 13.02.2017, №9 від 21.02.2017 та №7 від 28.02.2017 без зауважень та застережень, проте в порушення умов Договору кошти за виконані роботи Підряднику не перерахував, внаслідок чого за Відповідачем обліковується борг у розмірі 2 479 267,20 грн.

Відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Приватним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська", не представлено.

Приймаючи до уваги, що позивач зобов?язання за договором №217 від 01.09.2016 виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором грошові зобовязання, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська" до Приватного акціонерного товариства "Макаївкокс" про стягнення основного боргу в сумі 2 479 267,20 грн є правомірними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою обов`язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов`язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 188 128,67 грн та інфляційну складову боргу в сумі 586 562,81 грн за загальний період з 24.02.2017 по 13.09.2019.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Дослідивши наведений позивачем розрахунок інфляційних, незважаючи на те, що заявник припустився помилки при визначенні початкової дати для здійснення відповідних нарахувань, суд встановив, що сума інфляційних є фактично більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Враховуючи, що позивач не скористався визначеним ст.46 ГПК України правом збільшити розмір позовних вимог, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 586 562,81 грн.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 188 0128,67 грн за період з 24.02.2017 по 13.09.2019.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних в межах періодів, визначенених позивачем, суд встановив, що вимога у цій частині підлягає задоволенню на визначену позивачем суму.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача в повному обсязі, отже позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська" до Приватного акціонерного товариства "Макіївкокос" підлягають задоволеню в повному обсязі.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 48809, 38 грн. покладається на Приватне акціонерне товариство «Макіївкокс».

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська" до Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" про стягнення коштів у розмірі 3 253 958, 68 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" ( 85307, Донецька область, м. Покровськ, мікрорайон Шахтарський, будинок, 7А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Колосниківська" (адреса місцезнаходження: 52570, Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Миролюбівка, вулиця Карла Маркса, будинок 42, ) суму основного боргу - 2479267, 20 грн. 20 коп., 3% річних - 188128,67 грн. 67 коп., інфляційні - 586562, 81 грн. 81 коп., а також витрати по сплаті судового збору - 48809 грн. 38 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 13 січня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов