ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.20 Справа № 917/209/19

м.Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", пр-т Космонавтів, 30-А, оф.721, м.Вінниця, Вінницька область,21021

до 1. Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, вул.Горького, 48/75, м.Кременчук, Полтавська область,39600

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук", вул.Тімірязєва,49, Крюківський район, м.Кременчук, Полтавська область,39600

3. Кременчуцька міська рада Полтавської області, площа Перемоги,2, м.Кременчук, Полтавська область,39600

про визнання недійсним (скасувати) п 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради від 09.08.2018 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці" та визнати недійсною Угоду від 23 серпня 2018 року про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 06 жовтня 2011 року в редакції від 27.05.2013, яка була укладена між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук"

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання: Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи.

06.02.2018 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" до відповідачів: 1. Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук", 3. Кременчуцька міська рада Полтавської області про визнання недійсним (скасувати) п 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради від 09.08.2018 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці" та визнання недійсною Угоду від 23 серпня 2018 року про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 06 жовтня 2011 року в редакції від 27.05.2013, яка була укладена між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук".

Ухвалою від 11.02.2019 Господарський суд Полтавської області залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк до 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою від 04.03.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу призначено у підготовче засідання на 02.04.2019.

22.03.2019 за вхід. №2850 від відповідача - Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 та 01.04.2019 за вхід. №3244 від відповідача - Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшли відзиви на позов. Відповідачі проти позову заперечують та просять суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 по справі №917/209/19 було зупинено провадження у справі № 917/209/19 до набрання чинності рішенням у справі №917/1258/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", м. Вінниця до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцьке підприємство з санації полігону" м.Кременчук 2) Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, м.Кременчук, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук", м.Кременчук 4) Кременчуцької міської ради Полтавської області, м. Кременчук про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 20.10.2017 року до договору про встановлення земельного сервітуту від 06.10.2011 року в редакції від 27.05.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.06.2019 було поновлено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.07.2019, враховуючи клопотання відповідача - Кременчуцької міської ради Полтавської області, провадження у справі №917/209/19 було зупинено до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою від 07.10.2019 провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 22.10.2019.

Від відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук" 23.10.2019 надійшли додаткові письмові пояснення. Пояснення залучено судом до матеріалів справи.

23.10.2019 від відповідача 1 - Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 надійшли доповнення до відзиву, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 було закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 16.01.2020..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 серпня 2011 року проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону», номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 0007859.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» (ТОВ «КПСП») створено спільним рішенням засновників: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» та Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, викладеним в протоколі №1 загальних зборів засновників від 28.07.2011 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» є товариством з 100% іноземним капіталом (Німеччина), єдиним видом діяльності якого в Україні є здійснення рекультивації (дегазації) полігонів твердих побутових відходів за європейськими стандартами.

Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628 є оператором та балансоутримувачем полігону ТПВ м. Кременчука на Деївській горі.

Відповідно до п. 2.2 Статуту ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону», Статутний капітал та частки учасників розподіляються наступним чином: розмір частки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» складає 49% статутного капіталу; розмір частки Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 складає 51% статутного капіталу.

Метою створення та єдиним предметом діяльності ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» було здійснення санації існуючого полігону твердих побутових відходів на території міського звалища на Деївській горі.

Задля досягнення вказаної мети, 06 жовтня 2011 року між Кременчуцькою міської радою, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» було укладено договір встановлення земельного сервітуту, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 23 листопада 2011 р. №28.

Відповідно до умов договору ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» (Набувач) прийняло в тимчасове обмежене оплатне користування майно, у вигляді земельної ділянки площею 936 кв. м., необхідної Набувачеві для розміщення об`єкта електроенергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів на території міського звалища на Деївській горі, у відповідності до Листа-згоди Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 та п. 2 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20 вересня 2011 «Про надання згоди на встановлення земельного сервітуту».

Згідно п. 14 договору право земельного сервітуту встановлено тимчасово строком на п`ять років.

27 травня 2013 року Сторонами договору встановлення земельного сервітуту було укладено додаткову угоду до нього, згідно умов якої Сторони домовились, що право земельного сервітуту встановлено тимчасово строком на дванадцять років.

20 жовтня 2017 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628, ТОВ «Кліар Енерджі-Кременчук» та ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» була укладена додаткова угода №2 до договору про встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до умов цієї додаткової угоди преамбула договору про встановлення земельного сервітуту з додатковою угодою до нього від 27.05.13 замість слів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» читати «Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук».

По всьому тексту договору про встановлення земельного сервітуту в редакції від 27.05.13 у відповідних до тексту відмінках вид використання земельної ділянки замість слів: «для розміщення об`єкта енергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів» читати: «для розміщення об`єкта електроенергетики - комплексної інженерної (когенераційної) споруди для виробництва електричної енергії з системою збору та утилізації біогазу на полігоні твердих побутових відходів», на підставі внесених змін до відомостей Державного земельного кадастру.

В розділі «Реквізити сторін» внести зміни, а саме замість слів «Набувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» читати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі- Кременчук».

Як зазначає позивач, внаслідок укладення додаткової угоди №2 фактично відбулась заміна сторони (кредитора) у договорі про встановлення земельного сервітуту та передання права земельного сервітуту від ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» на ТОВ «Кліар Енерджі-Кременчук».

Як зазначає позивач у позові, йому стало відомо, що пунктом 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 09.08.2018 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці» вирішено припинити право сервітутного користування та визнати таким, що втратив чинність договір земельного сервітуту, зареєстрований 11.09.2013 (номер запису про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 2708246, підстава внесення запису індексний №6378198 від 03.11.2013 зі змінами).

На підставі даного рішення 23 серпня 2018 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі- Кременчук» була укладена угода про розірвання договору встановлення земельного сервітуту.

Позивач вважає, що пункт 20.2.3 вище вказаного рішення та угода про розірвання договору земельного сервітуту є недійсними, оскільки відповідно до умов договору земельного сервітуту, земельний сервітут був встановлений в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону», передача права земельного сервітуту від ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» до відповідача ТОВ «Кліар Енерджі- Кременчук» відбулось у незаконний спосіб. Позивач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 101 ЗК України земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.

В зв`язку з цим, відмова відповідача ТОВ «Кліар Енерджі- Кременчук» від земельного сервітуту не може вважатись відмовою особи в інтересах якої він був встановлений.

Так позивач стверджує, що на момент прийняття спірного рішення жодної обставини визначених законом як підстава для припинення земельного сервітуту не існувало. При прийнятті спірного рішення та укладення угоди про розірвання, дані обставини та вимоги законодавства враховані не були.

Вказане стало приводом для звернення позивача до суду з даним позов, в якому останній просить визнати недійсним (скасувати) п 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради від 09.08.2018 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці" та визнати недійсною Угоду від 23 серпня 2018 року про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 06 жовтня 2011 року в редакції від 27.05.2013, яка була укладена між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук".

Відповідач 1 - Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628, заперечуючи проти позову вказує на те, що позивачем при зверненні до суду з даними вимогами не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину.

Відповідач 2 - ТОВ «Кліар Енерджі- Кременчук» заперечує проти позову та вказує на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що право позивача порушено.

Відповідач 3 - Кременчуцька міська рада зазначає, що територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області є власником земель комунальної власності, розташованих в межах м. Кременчука Полтавської області та в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

06 жовтня 2011 року між Кременчуцькою міської радою, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» було укладено договір встановлення земельного сервітуту, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 23 листопада 2011 р. №28.

Відповідно до умов договору ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» (Набувач) прийняло в тимчасове обмежене оплатне користування майно, у вигляді земельної ділянки площею 936 кв. м., необхідної Набувачеві для розміщення об`єкта електроенергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів на території міського звалища на Деївській горі, у відповідності до Листа-згоди Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 та п. 2 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20 вересня 2011 «Про надання згоди на встановлення земельного сервітуту».

20 жовтня 2017 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628, ТОВ «Кліар Енерджі-Кременчук» та ТОВ «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» була укладена додаткова угода №2 до договору про встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до умов цієї додаткової угоди преамбула договору про встановлення земельного сервітуту з додатковою угодою до нього від 27.05.13 р. замість слів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» читати «Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук».

Кременчуцькою міською радою Полтавської області 09.08.2018 прийнято рішення "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці". Пунктом 19 даного рішення було вирішено вилучити з постійного користування Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, посвідченого державним актом на право постійного користування землею, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування №537 від 03.02.2000, земельну ділянку площею 936 кв.м. (кадастровий номер :13:004:0016) на території міського звалища на Деївській горі з наступною передачею її в оренду Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628.

Пунктом 20 даного рішення передано Кременчуцькому комунальному автотранспортному підприємству 1628, за умови виконання п.20.2 цього рішення, в оренду строком на сорок дев"ять років земельну ділянку площею 936 кв.м. (кадастровий номер :13:004:0016) для розміщення комплексної інженерної споруди для виробництва, електричної енергії з системою збору та утилізації біогазу на полігоні твердих побутових відходів (для розміщення об"єкта електроенергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів.

Пунктом 2.2.3 вказаного рішення вирішено припинити право сервітутного користування та визнати таким, що втратив чинність договір земельного сервітуту, зареєстрований 11.09.2013 (номер запису про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 2708246, підстава внесення запису індексний № 6378198 від 03.11.2013, зі змінами).

На підставі вищезазначеного рішення 23.08.2018 року було укладено Угоду про розірвання договору встановлення земельного сервітуту від 06.10.2011 року, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області за № 28 від 23.11.2011 року, з Додатковою угодою від 27.05.2013 року та Додатковою угодою № 2 від 20.10.2017 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі-Кременчук» за взаємною згодою сторін припинено дію земельного сервітуту від 06.10.2011 року, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області за № 28 від 23.11.2011 року, з Додатковою угодою від 27.05.2013 року та Додатковою угодою №2 від 20.10.2017 щодо земельної ділянки (кадастровий № :13:004:0016) загальною площею 936 кв.м, переданої для розміщення об`єкта електроенергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючою полігону твердих побутових відходів на території міського звалища на Деївській горі в м. Кременчуці, шляхом його розірвання.

Так, відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.08.2018 за №135375282 у відповідний реєстр внесено запис про припинення права сервітутного користування по вищезазначеним договорам.

Також, слід зазначити, що 23.08.2018 між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 було укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки для розміщення комплексної інженерної споруди 71 для виробництва електричної енергії з системою збору та утилізації біогазу на полігоні твердих побутових відходів (для розміщення об`єкта об`єкта електроенергетики блочно-модульної теплоелектростанції-частини газоуловлюючої системи, мобільної компресорної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів. Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення) з кадастровим номером :13:004:0016 на території міською звалища па Деївській горі в м. Кременчуці, земельна ділянка загальною площею 936 кв.м. строком на 49 (сорок дев`ять) років. Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.08.2018 року за N135389478 вищезазначений договір зареєстрований 23.08.2018 за номером запису 27620847

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Приписами частини 1, 2 статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

06.10.2011 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцьке підприємство з санації полігону» укладено договір земельного сервітуту, відповідно до якого, останньому передано строком на 5 (п`ять років) в тимчасове обмежене платне користування майно, у вигляді земельної ділянки необхідної для розміщення об`єкту електроенергетики - блочно-модульної теплоелектростанції, частини газоуловлюючої системи, мобільної комплексної та факельної установки для санації існуючого полігону твердих побутових відходів на території міською звалища на Деївській горі, у відповідності до Листа-згоди Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 та п 2 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20.09.2011 року «Про надання згоди на встановлення земельних сервітутів», та проектних пропозицій.

Згідно статті 395 Цивільного кодексу України, сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Статтею 98 Земельного кодексу України, встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими, Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до частини 1 статті 401 Цивільного кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання па відповідній території; рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Міська рада, в силу частини 1 статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», входить до системи місцевого самоврядування.

Згідно з частинами 1. 2 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» - землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади: які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Таким чином, територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради Полтавської області є власником земель комунальної власності, розташованих в межах м. Кременчука Полтавської області.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України. Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції..

Як вже зазначалося судом, Кременчуцькою міською радою Полтавської області прийнято рішення "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці", пунктом 2.2.3 якого вирішено припини право сервітутного користування та визнати таким, що втратив чинність договір земельного сервітуту, зареєстрований 11.09.2013 (номер запису про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 2708246. підстава внесення запису індексний № 6378198 від 03.11.2013, зі змінами).

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняття відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

На підставі вказаного рішення 23.08.2018 року було укладено Угоду про розірвання договору встановлення земельного сервітуту від 06.10.2011 року.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

При цьому вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Отже, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину.

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

Відповідно до положень статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення чи порушується (не визнається або оспорюється) право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не обґрунтовано та не підтверджено доказами які саме його права було порушено та яким чином буде відновлено в результаті визнання недійсним п 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради від 09.08.2018 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці" та визнання недійсною Угоду від 23 серпня 2018 року про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 06 жовтня 2011 року в редакції від 27.05.2013, яка була укладена між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук".

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у даній справі.

У відповідності до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 20.01.2020

Суддя Кльопов І.Г.