РІШЕННЯ

22 січня 2020 року Справа № 913/594/18

Провадження № 18/913/594/18

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області

до приватного підприємства «ВІТАЛ», м. Рубіжне Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - фізична особа-підприємець ОСОБА_8, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 175271,01 грн.

Колегія суддів у складі Корнієнко В.В. (головуючий)

Судді: Зюбанова Н.М., Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Шурхно А.А. - адвокат, ордер від 10.12.2018; від 3-ї особи: не прибув.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 175271,01 грн, зокрема:

- боргу з орендної плати в сумі 95506,25 грн за договором оренди від 05.12.2017 № 77;

- пені в сумі 11395,16 грн, штрафу в сумі 14040,66 грн, трьох процентів річних (ст. 625 ЦК України) в сумі 965,52 грн за прострочення внесення орендної плати;

- 10 % процентів річних за користування чужими грошовими коштами (ст. 536 ЦК України) в сумі 3218,39 грн,

- неустойки (ст. 785 ЦК України) в сумі 50145,03 грн за несвоєчасне повернення об`єкта оренди.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:

- згідно договору оренди від 05.12.2017 № 77, укладеному між сторонами за позовом, за актом приймання-передачі майна в оренду від 05.12.2017 № 2, позивач передав відповідачу в оренду строком до 31.05.2019 для здійснення статутної діяльності, будівлю магазину загальною площею 78,7 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- у пункті 1.3. договору оренди Сторони, керуючись частиною другою статті 524 ЦК України, визначили грошовий еквівалент зобов`язання, яке виражено в цьому договорі у грошовій одиниці України - гривні, в іноземній валюті - доларах США;

- також, у пункті 3.2. договору оренди Сторони встановили, то відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, враховуючі, що у цьому договорі значено грошовий еквівалент орендної плати в іноземній валюті - доларах СПІД, сума її платежу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом гривні до долара США на день цього платежу. При цьому, якщо визначена таким чином сума платежу орендної плати виявиться меншою ніж відповідна сума платежу, яка зазначена у гривнях в лому договорі, то сплаті підлягає сума платежу, яка зазначена у гривнях в цьому договорі;

- відповідно до пункту 3.5. договору оренди нарахування та сплата орендної плати здійснюється за весь час фактичної оренди Майна, починаючи з моменту передання Майна в оренду і до моменту повернення Майна з оренди за відповідним підписаним Сторонами актом приймання-передачі, включаючи і час після припинення цього договору;

- згідно пункту 3.7. договору оренди орендна плата сплачується Відповідачем щомісячно до 5 (п`ятого) числа місяця, в якому орендується Майно, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Позивача або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів Позивачеві, що оформлюється актом приймання-передачі, який підписується Сторонами;

- відповідач не виконав встановлений законом та договором оренди свій обов`язок щодо своєчасної і повної сплати орендної плати, в результаті чого за період з 01.05.2018 до 26.11.2018 утворився борг по орендній платі в сумі 95506,25 грн, розрахунок якого додається.

- відповідно до пункту 6.3. договору оренди в разі порушення Відповідачем строку сплати орендної плати, він зобов`язаний сплатити Позивачеві пеню в розмірі 0,2 % від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу за кожний день прострочення його сплати, а також проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 10 % річних від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу. Нарахування та сплата пені і процентів, вказаних в цьому пункті, здійснюється від дня, коли вищевказаний платіж мав бути сплачений, до дня його повної фактичної сплати;

- оскільки, Відповідач порушив строк сплати орендної плати, він зобов`язаний сплатити Позивачеві пеню в розмірі 0,2 % від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу за кожний день прострочення його сплати, але розмір якої, згідно частини другої с ті 343 ГК України, не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що складає 11395,16 грн, а також проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 10 % річних від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу, що складає 3218,39 грн;

- згідно пункту 6.4. договору оренди в разі порушення відповідачем строку сплати орендної плати більш чим на 10 днів, він зобов`язаний сплатити позивачеві, незалежно від сплати пені і процентів, вказаних в цьому договорі, також штраф в розмірі 15 % від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу;

- Відповідач порушив строк сплати орендної плати більш чим на 10 днів, тому він зобов`язаний сплатити Позивачеві, незалежно від сплати пені і процентів, також штраф в розмірі 15% від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу, що складає 14040,66 грн;

- оскільки Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання - сплату орендної плати, він зобов`язаний на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити три проценти річних від простроченої суми, що складає 965,52 грн;

- згідно частини другої статті 770 ЦК України сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється;

- користуючись цим правом, Сторони у пункті 8.8. договору оренди встановили, що цей договір припиняється у разі відчуження Майна Позивачем;

- 29.08.2018 на підставі договору дарування об`єкту нерухомого майна від 29.08.2018 № 678 відбулося відчуження Майна Позивачем;

- відповідно до пункту 5.2.9. договору оренди Відповідач зобов`язаний в день припинення цього договору повернути Позивачу Майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу;

- враховуючи, що Відповідач не виконав обов`язку щодо повернення Позивачеві майна з оренди, він зобов`язаний на підставі частини другої статті 785 ЦК України та пункту 6.5. договору оренди № 77 від 05.12.2017 сплатити Позивачеві неустойку у розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення починаючи з 18.09.2018, що складає 50145,03 грн;

- між тим, на день подання цієї позовної заяви Відповідач борг по орендній платі та штрафні санкції не сплатив;

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 175271,01 грн, зокрема:

- боргу з орендної плати в сумі 95506,25 грн за договором оренди від 05.12.2017 № 77;

- пені в сумі 11395,16 грн, штрафу в сумі 14040,66 грн, трьох процентів річних (ст. 625 ЦК України) в сумі 965,52 грн за прострочення внесення орендної плати;

- 10 % процентів річних за користування чужими грошовими коштами (ст. 536 ЦК України) в сумі 3218,39 грн,

- неустойки (ст. 785 ЦК України) в сумі 50145,03 грн за несвоєчасне повернення об`єкта оренди.

Відповідач відзивами на позовну заяву від 10.12.2018 та від 14.02.2019 проти позову заперечує посилаючись на його необґрунтованість і зокрема зазначив:

- згідно до п.8.8 Договору, він припиняється у разі відчуження майна Орендодавцем;

- відповідно до тексту позовної заяви ФОН ОСОБА_2 та доданої нею самою Інформаційної довідки з Державного реєстр) праві на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 29.08.2018 позивач уклала договір дарування № 678 вказаного об`єкта оренди, тобто відбулося відчуження майна Орендодавцем;

- таким чином, строк дії Договору оренди склав - з 05.12.2017 по 29.08.2018;

- згідно п. 3.1 даного Договору сторонами був визначений щомісячний розмір орендної плати за оренду вказаного майна, відповідно до якого, орендна плата складала:

1. Грудень 2017 року - 23895 грн

2. Січень 2018 року - 22567,5 гри

3. Лютий 2018 року - 21240 гри

4. Березень 2018 року - 19912,5 грн

5. Квітень 2018 року - 18585 грн

6. Травень 2018 року - 17257,5 гри

7. Червень 2018 року - 15930 грн

8. Липень 2018 року - 14602,5 грн

9. Серпень 2018 року - 13275 грн

- загальна сума орендної плати склала 162205 грн;

- у відповідності до умов п. 3.1 Договору, ПП «Вітал» сплатило на користь позивача у вказаний період часу наступні суми:

1. 07.12.2017 року - 24770 грн, згідно платіжного доручення № 137;

2. 18.01.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

3. 19.01.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

4. 22.01.2018 року - 6100 грн, згідно видаткового касового ордеру;

5. 05.02.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

6. 06.02.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

7. 07.02.201 8 року - 3040 грн, згідно видаткового касового ордеру;

8. 06.04.201 8 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

9. 10.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

10. 11.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

11. 12.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

12. 13.04.2018 року - 3500 грн, згідно видаткового касового ордеру;

13. 25.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

14. 26.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

15. 27.04.2018 року - 2440 грн, згідно видаткового касового ордеру;

16. 29.05.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

17. 30.05.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

18. 31.05.2018 року - 2355 грн, згідно видаткового касового ордеру;

- загальна сума сплаченої орендної плати склала 162205 грн;

- за актом приймання-передачі від 25.09.2018 вищевказане нерухоме майно було повернуто ФОП ОСОБА_2;

- у період з червня по 28 серпня 2018 року ПП «Вітал» не сплачував ФОП ОСОБА_2 орендну плату у порядку притримання грошових коштів, передбаченому ст. 594 ЦК України, з причини того, що остання безпідставно не повертала гроші у розмірі 458007,20 грн, отримані від ПП «Вітал» без жодних правових підстав;

- так, два рази, помилково, без жодних правових підстав, у період дії даного Договору оренди, Приватним підприємством «Вітал» були на адресу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 перераховані, а останньою отримані:

- 26.12.2017 гроші в сумі 305877,20 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1336 від 26.12.2017;

- 31.01.2018 гроші в сумі 152130 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1387 від 31.01.2018;

- на загальну суму 458007,20 грн;

- призначення платежу в обох платіжних дорученнях працівниками бухгалтерії ПП «Вітал» було помилково вказано «передплата за продаж приміщення за адресою: АДРЕСА_1»;

- проте ПП «Вітал» не укладало жодних договорів з ФОН ОСОБА_2 з приводу придбання (купівлі-продажу) приміщення, а уклало лише один Договір - Договір оренди № 77 від 05.12.2017 року вказаного приміщення;

- таким чином, вищевказані грошові кошти в сумі 458 007 гривень 20 коп. були набуті фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від ПП «Вітал» без жодної правової підстави і є безпідставно набутим нею майном, та підлягали поверненню Приватному підприємству «ВІТАЛ»;

- відповідно, зважаючи па наявність у ФОП ОСОБА_2 невиконаного грошового зобов`язання перед ПП «Вітал» у розмірі 458007,20 грн та її небажання виконувати дане зобов`язання, розмір якого значно перевищує розмір щомісячної орендної плати за Договором оренди від 05 грудня 2017 року, ПП «Вітал» у відповідності до положень ст.ст. 546, 594 ЦК України здійснило притримання залишку грошових коштів у розмірі 5060 гривень (167265 гривень - 162205 гри = 5060 гривень), які підлягали сплаті на користь ФОП ОСОБА_2 у якості орендної плати до моменту припинення договору оренди 28.08.2018;

- господарським судом Луганської області розглянуто справу № 913/495/18 про стягнення з ФОН ОСОБА_2 на користь ПП «Вітал» у порядку ст. 1212 ЦК України помилково перерахованих грошей у розмірі 458007,20 грн та процентів за користування ними;

- рішенням господарського суду Луганської області від 09.01.2019 у справі № 913/495/18 позов ПП «Вітал» задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ПП «Вітал» вищевказані грошові кошти у сумі 458007,20 грн. та проценти за користування грошовими коштами у розмірі 10391,46 грн.

У підтвердження своїх доводів відповідач подав суду копії вищевказаних видаткових касових ордерів, акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018, повідомлення до Рубіжанської ОДПІ про закриття об`єкта оподаткування за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 35-36); наказ ПП «Вітал» щодо закриття аптеки за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2, а.с. 37), рішення господарського суду Луганської області від 09.01.2019 у справі № 913/495/18 (т. 2, а.с. 38-43).

Позивач відповіддю на відзив відповідача від 27.12.2018 та письмовими поясненнями від 03.04.2019, від 23.04.2019 відхилив наведені у відзивах Відповідача доводи за їх необґрунтованістю та зазначив наступне:

- викладаючи свої заперечення, Відповідач вказує, що строк дії договору оренди № 77 від 05.12.2017 склав з 05.12.2017 по 29.08.2018 та виходячи з цього вважає, що його зобов`язання щодо сплати орендної плати припинилося 29.08.2018;

- проте, Відповідач не враховує, що згідно частини першої статті 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом;

- відповідно до частини першої статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

- згідно пункту 3.5. договору оренди нарахування та сплата орендної плати здійснюється за весь час фактичної оренди майна, починаючи з моменту передання майна в оренду і до моменту повернення майна з оренди за відповідним підписаним сторонами актом приймання-передачі, включаючи і час після припинення цього договору;

- відповідач також вказує, що загальна сума сплаченої ним орендної плати склала 162205 грн в тому числі: 25.04.2018 - 10000 грн, 26.04.2018 - 10000 грн, 27.04.2018 - 2440 грн, 29.05.2018 - 10000 грн, 30.05.2018 - 10000 грн, 31.05.2018 - 2355 грн;

- проте, це не відповідає дійсності, після 13.04.2018 Позивач не отримував від Відповідача орендну плату;

- Позивач вважає, що стаття 594 ЦК України (при тримання) не може бути застосована до спірних відносин сторін у цій справі, оскільки відсутні необхідні умови та обставини для її застосування;

- 29.08.2018 за договором дарування відбулося відчуження позивачем орендованого відповідачем майна ОСОБА_6;

- 14.09.2018 Позивач надіслав Відповідачу повідомлення-вимогу від 13.09.2018 № 13-09/18, якою просив Відповідача сплатити борг по орендній платі, штрафні санкції за прострочення внесення орендної плати та повернути орендоване приміщення; до вказаної повідомлення-вимоги був доданий проект не підписаного акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди;

- 17.09.2018 вказана повідомлення-вимога була одержана Відповідачем;

- між тим, Відповідач орендоване майно Позивачу ані фактично ані за актом приймання-передачі (повернення) майна з оренди не повернув;

- акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018 (який поданий суду Відповідачем та підписаний обома сторонами) Позивач не підписував;

- в листопаді 2018 р. Позивачу стало відомо, що Відповідач фактично залиши орендоване приміщення напризволяще, його охорону та контроль за газовим та іншим обладнанням не здійснює, опалення не включає, а відтак існує реальна загроза виникнення аварій та розмерзання системи опалення, псування та пошкодження майна;

- 16.11.2018 з метою недопущення завдання збитків та відвернення аварій, новий власник ОСОБА_6 здійснив право на самозахист своїх прав шляхом доступу до спірного приміщення і вступив у фактичне володіння ним.

У підтвердження вказаних доводів Позивач подав суду: електронний доказ (флеш-носій), на якому міститься відеозапис доступу до орендованого Відповідачем приміщення; нотаріально завірені заяви свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.04.2019 щодо обставин доступу до орендованого Відповідачем приміщення, які зафіксовані у відеозапису на флеш-носії; копію товарного чеку від 16.11.2018 № 1611 на суму 1150 грн, про відкриття замка за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою від 09.04.2019 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено фізичну особу-підприємця ОСОБА_8, який на підставі довіреності від 18.01.2018, наданої Позивачем, одержував від відповідача готівку у якості орендної плати за оренду будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Письмовими поясненнями від 23.04.2019 № 1 третя особа підтримала позов у повному обсязі.

23 квітня 2019 року позивачу - ОСОБА_2 в судовому засіданні судом був пред`явлений для огляду оригінал акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018, який підписано з одного боку директором ПП «Вітал» Сіміковою Л.М., а з другого боку - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

На запитання суду, чи підписувала вона (позивач) цей акт, чи її підпис на акті, позивач - ОСОБА_2 зазначила, що вона не підписувала цей акт, підпис на акті не схожий на її підпис.

Третій особі - ОСОБА_8 в судовому засіданні були пред`явлені для огляду оригінали видаткових касових ордерів ПП «Вітал» від 25.04.2018 № 536, від 26.04.2018 № 541, від 27.04.2018 № 544, від 29.05.2018 № 685, від 30.05.2018 № 687, від 31.05.2018 № 689.

На запитання суду, чи підписував він (ОСОБА_8) вказані ордери від імені позивача (про отримання від ПП «Вітал» грошових коштів), ОСОБА_8 повідомив суд, що він сумнівається що це його підпис, грошових коштів за вказаними видатковими касовими ордерами він не одержував.

З свого боку, Відповідач наполягав на тому, що акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018 підписано саме позивачем - ОСОБА_2; вказані видаткові касові ордери підписував ОСОБА_8 та отримував за цими ордерами грошові кошти (орендну плату).

Враховуючи суперечливість думок сторін у справі та заперечення ОСОБА_2 і ОСОБА_8 щодо підписання документів, які є письмовими доказами у справі, судом з власної ініціативи була призначена почеркознавча експертиза для з`ясування питань, чи підписувала ОСОБА_2 акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018, та чи підписував ОСОБА_8 вищевказані видаткові касові ордери; обов`язок оплатити вартість експертизи був покладений судом на Позивача.

Ухвалою від 27.02.2019 строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів - до 18.04.2019.

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату господарського суду Луганської області від 08.04.2019 № 108-р, на підставі заяви судді, для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: Корнієнко В.В. (головуючий суддя), судді: Лісовицький Є.А., Косенко Т.В. (витяг з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.04.2019 залучено до матеріалів справи).

22.04.2019 у зв`язку з перебуванням судді Косенко Т.В. у відпустці останню було замінено на суддю Секірського А.В. (витяг з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 залучено до матеріалів справи).

Ухвалою від 14.05.2019 провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням за ініціативою суду судової почеркознавчої експертизи для з`ясування питань, чи підписувала ОСОБА_2 акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018, та чи підписував ОСОБА_8 видаткові касові ордери; проведення експертизи доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз; обов`язок оплатити вартість експертизи покладено судом на позивача.

Ухвалою від 20.06.2019 провадження у справі було поновлено для вирішення питань, поставлених судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз у клопотанні від 03.06.2019 № 3170-3173, та витребувані у учасників справи додаткові матеріали, необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою від 03.07.2019 провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи; експертам надіслані додаткові матеріали.

Ухвалою від 03.10.2019 провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням без виконання Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду досліджуваних матеріалів по даній справі, через несплату позивачем вартості експертизи.

Заявою від 12.11.2019 позивач повідомив суд, що причиною нездійснення оплати вартості судової експертизи є поганий фінансовий стан позивача.

На пропозицію суду відповідачу (ухвала від 03.10.2019) щодо згоди чи заперечення проти оплати вартості судової експертизи, відповідач письмових пояснень (заяв) суду не подав.

28.10.2019 у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Лісовицького Є.А. та у відпустці судді Секірського А.В., останніх було замінено на суддю Зюбанову Н.М. та суддю Яресько Б.В. (витяг з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 залучено до матеріалів справи).

Ухвалою від 12.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2019 об 14 год. 30 хв.

09.12.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Яресько Б.В., останнього було замінено на суддю Секірського А.В. (витяг з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 залучено до матеріалів справи).

10.12.2019 господарським судом розпочато розгляд справи по суті, в судовому засіданні оголошено перерву до 09.01.2020 (14-30).

08.01.2020 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Секірського А.В., останнього було замінено на суддю Косенко Т.В. (витяг з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 залучено до матеріалів справи).

Ухвалою від 09.01.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.01.2020 (14-30).

22.01.2020 в судове засідання прибув представник відповідача; позивач та його представник в судове засідання не прибули, останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Клопотанням від 08.01.2020 позивач просив розглянути справу за його відсутністю.

21.01.2020 на електронну адресу суду надійшов електронний лист (про відкладення судового засідання, яке призначене на 22.01.2020) з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1, який не засвідчено електронним цифровим підписом. Відправнику електронного листа надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документ у встановленому порядку.

На час розгляду справи - 22.01.2020 ніякі заяви та клопотання по справі у встановленому порядку до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Фактичні обставини встановлені судом:

- згідно договору оренди від 05.12.2017 № 77 (далі - Договір), укладеному між Сторонами за позовом, Позивач передав Відповідачу в оренду для здійснення статутної діяльності, будівлю магазину загальною площею 78,7 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- сторонами за Договором складено і підписано акт приймання-передачі майна в оренду від 05.12.2017 № 2;

- згідно п. 8.1. Договору останній набирає чинності з моменту його укладення і застосовується до відносин між Сторонами з 01.12.2017;

- пунктом 8.2. Договору встановлено, що останній укладено на строк 18 місяців, обчислення якого починається з 01.12.2017 та закінчується 31.05.12019;

- відповідно до п. 5.2.7. Договору орендар (відповідач) зобов`язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати орендну плату;

- пунктом 8.8. договору оренди встановлено, що цей договір припиняється у разі відчуження Майна Позивачем;

- 29.08.2018 на підставі договору дарування від 29.08.2018 № 678 відбулося відчуження Позивачем будівлі, яка орендувалася Відповідачем, ОСОБА_6;

- відповідно до пункту 3.5. договору оренди, нарахування та сплата орендної плати здійснюється за весь час фактичної оренди Майна, починаючи з моменту передання Майна в оренду і до моменту повернення Майна з оренди за відповідним підписаним Сторонами актом приймання-передачі, включаючи і час після припинення цього договору;

- 14.09.2018 Позивач надіслав Відповідачу повідомлення-вимогу від 13.09.2018 № 13-09/18, якою просив Відповідача сплатити борг по орендній платі, штрафні санкції за прострочення внесення орендної плати та повернути орендоване приміщення; до вказаної повідомлення-вимоги був доданий розрахунок та проект акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди;

- 17.09.2018 вказана повідомлення-вимога була одержана Відповідачем;

- 25.09.2018 Відповідач повернув Позивачу орендовану будівлю, що підтверджується актом приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018, який підписано обома сторонами за Договором.

Вказані факти підтверджується поданими сторонами письмовими доказами (оригіналами та завіреними копіями документів): договором оренди від 05.12.2017 № 77 (т. 1, а.с. 17-22); актом приймання-передачі майна в оренду від 05.12.2017 № 2 (т. 1, а.с. 23); Інформацією з Державного реєстру речових прав … від 24.11.2018 (т. 1, а.с. 24-25); повідомленням-вимогою Відповідача від 13.09.2018 № 13-09/18 (т. 1, а.с. 26-30); описом вкладення у лист, фіскальним чеком Укрпошти, накладною Укрпошти, відстеженням відправлення (т. 1, а.с. 31-34); актом приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018 (т. 1, а.с. 157; т. 2, а.с. 110).

Пунктом 9.7. Договору визначено, що до відносин Сторін застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, і не застосовуються положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Спірні відносини за своїм правовим характером є відносинами найму (оренди).

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальними положеннями про найм (оренду) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (стаття 759 ЦК України).

Статтею 770 ЦК України встановлено:

« 1. У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

2. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.».

Частиною третьою статті 653 ЦК України встановлено, що в разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Тобто законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини).

Фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря.

Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди.

Таким чином, однією з визначальних обставин, для правильного визначення та стягнення орендної плати, є встановлення періоду фактичної можливості користування орендованим приміщенням відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 127/14633/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, абзацом 4 пункту 5.1. пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» визначено, що з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Таким чином, Відповідач повинен був вносити орендну плату Позивачу за період з 01.12.2017 (п.п. 8.1., 8.2. Договору) по 25.09.2018 включно (акт повернення майна з оренди від 25.09.2018).

Доводи Позивача, про те, що акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018 нею не підписувався не приймаються судом до уваги за таких підстав:

- Відповідач на підтвердження своїх доводів про повернення майна з оренди подав суду завірену копію (т. 1, а.с. 157) та оригінал (т. 2, а.с. 110) акту приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018;

- вказаний акт підписано Орендодавцем ФОП ОСОБА_2 (Позивачем) та від імені Орендаря директором ПП «Вітал» Сіміковою Л.М (відповідачем);

- враховуючи доводи Позивача про те, що вона цей акт не підписувала, судом з власної ініціативи ухвалою від 14.05.2019 була призначена почеркознавча експертиза для з`ясування, в тому числі, питання, чи підписувала ОСОБА_2 акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018;

- обов`язок оплатити вартість судової експертизи був покладений судом на Позивача;

- у зв`язку з тим, що Позивачем вартість експертизи не була сплачена, судова експертиза не була проведена (заява Позивача від 12.11.2019; т. 2, а.с. 223), матеріали повернені суду експертною установою без виконання (т. 2, а.с. 109);

- відповідно до абз. 3 п. 23 пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов`язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів;

Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи (абз. 4 п. 23 пленуму ВГСУ № 4);

- суд пропонував Відповідачу оплатити вартість судової експертизи (ухвала від 03.10.2019; т. 2, а.с. 221-222), однак останній згоди на це не надав;

- за таких обставин, суд розглядає справу на підставі наявних доказів;

- подані Позивачем, у якості доказів своїх доводів (що Відповідачем орендована будівля не була повернена): флеш-носій (т. 2, а.с. 8), на якому міститься відеозапис доступу до орендованого Відповідачем приміщення; нотаріально завірені заяви свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.04.2019 (т. 2, а.с. 25-27) щодо обставин доступу до орендованого Відповідачем приміщення, які зафіксовані у відеозапису на флеш-носії; копія товарного чеку від 16.11.2018 № 1611 на суму 1150 грн (т. 2, а.с. 28), про відкриття замка за адресою: АДРЕСА_1, не приймаються судом до уваги, так як не спростовують факт підписання Позивачем акту повернення майна з оренди;

- вказані, подані Позивачем докази, свідчать про те (відеозапис), що приміщення (незрозуміло де воно розташоване) є звільненим, в доброму стані; у заявах свідків зазначено, що 16.11.2018 здійснено доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_1, приміщення не опалювалося, його охорона не здійснювалася; із копії товарного чеку від 16.11.2018 № 1611 витікає, що на замовлення ОСОБА_8 підприємцем ОСОБА_11 16.11.2018 було здійснено відкриття замка за адресою: АДРЕСА_1, вартість 1150 грн.

За таких обставин, суд приймає до уваги акт приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018 у якості доказу повернення Відповідачем Позивачу орендованого приміщення.

Щодо розміру орендної плати.

Як було вказано вище, Відповідач повинен був вносити орендну плату Позивачу за період з 01.12.2017 по 25.09.2018 включно.

У пункті 1.3. Договору Сторони, керуючись частиною другою статті 524 ЦК України визначили грошовий еквівалент зобов`язання, яке виражено в цьому договорі у грошовій одиниці України - гривні, в іноземній валюті - доларах США.

Пунктом 3.1. Договору встановлено розмір орендної плати за повний календарний місяць наступним чином:

Місяць оренди МайнаРозмір орендної плати за повний календарний місяць оренди Майна, гривеньГрошовий еквівалент орендної плати в іноземній валюті - доларах США
1 Грудень 201723 895,00900,00
2 Січень 201822 567,50850,00
3 Лютий 201821 240,00800,00
4 Березень 201819 912,50750,00.
5 Квітень 201818 585,00700,00
6 Травень 201817 257,50650,00
7 Червень 201815 930,00600,00
8 Липень 201814 602,50550,00
9 Серпень 201813 275,00500,00
10 Вересень 201811 947,50450,00
11 Жовтень 201810 620,00400,00
12 Листопад 20189 292,50350,00
13 Грудень70187 965,00300,00
14 Січень 20196 637,50250,00
15 Лютий 20195 310,00200,00
16 Березень 20193 982,50150,00
17 Квітень 20192 655,00100,00
18 Травень 20191 327,5050,00
Будь-який інший місяць26 550,001000,00

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, враховуючі, що у цьому договорі зазначено грошовий еквівалент орендної плати в іноземній валюті - доларах США, сума її платежу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом гривні до долара США на день цього платежу; при цьому, якщо визначена таким чином сума платежу орендної плати виявиться меншою ніж відповідна сума платежу, яка зазначена у гривнях в Договорі, то сплаті підлягає сума платежу, яка зазначена у гривнях в цьому Договорі.

Згідно п. 3.7. Договору орендна плата сплачується Відповідачем щомісячно до 5 (п`ятого) числа місяця, в якому орендується Майно, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Позивача або у готівковій формі шляхом передачі грошових коштів Позивачеві, що оформлюється актом приймання-передачі, який підписується Сторонами.

Таким чином, останнім днем внесення орендної плати є 4 (четверте) число місяця, в якому орендується Майно.

Всього Відповідачем сплачено Позивачу орендну плату за Договором в сумі 162205 грн:

1. 07.12.2017 року - 24770 грн, згідно платіжного доручення № 137;

2. 18.01.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

3. 19.01.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

4. 22.01.2018 року - 6100 грн, згідно видаткового касового ордеру;

5. 05.02.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

6. 06.02.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

7. 07.02.201 8 року - 3040 грн, згідно видаткового касового ордеру;

8. 06.04.201 8 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

9. 10.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

10. 11.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

11. 12.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

12. 13.04.2018 року - 3500 грн, згідно видаткового касового ордеру;

13. 25.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

14. 26.04.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

15. 27.04.2018 року - 2440 грн, згідно видаткового касового ордеру;

16. 29.05.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

17. 30.05.2018 року - 10000 грн, згідно видаткового касового ордеру;

18. 31.05.2018 року - 2355 грн, згідно видаткового касового ордеру;

Вказане підтверджується зазначеними платіжним дорученням та видатковими касовими ордерами Відповідача, оригінали та завірені копії яких залучені до матеріалів справи (т. 1, а.с. 67-84; т. 2, а.с. 111-127).

Позивач визнав факт внесення орендної плати Відповідачем на суму 117410 грн (платіжне доручення від 07.12.2017, видаткові касові ордери в період з 08.01.2018 по 13.04.2018).

Позивач заперечує одержання від Відповідача орендної плати в сумі 44795 грн, яка сплачена Відповідачем за видатковими касовими ордерами від 25.04.2018 (10000 грн), від 26.04.2018 (10000 грн), від 27.04.2018 (2440 грн), від 29.05.2018 (10000 грн), від 30.05.2018 (10000 грн), від 31.05.2018 (2355 грн).

Доводи Позивача, про те, що вона не одержувала від Відповідача вищевказану орендну плату в сумі 44795 грн не приймаються судом до уваги за таких підстав:

- Відповідач на підтвердження своїх доводів про внесення орендної плати в сумі 44795 грн в період з 25.04.2018 по 31.05.2018 подав суду оригінали (т. 2, а.с. 111-127) та завірені копії (т. 1, а.с. 67-84) видаткових касових ордерів від 25.04.2018 (10000 грн), від 26.04.2018 (10000 грн), від 27.04.2018 (2440 грн), від 29.05.2018 (10000 грн), від 30.05.2018 (10000 грн), від 31.05.2018 (2355 грн);

- готівкові грошові кошти за вказаними ордерами (як і за іншими, які визнані позивачем) одержував ОСОБА_8 (третя особа у справі) на підставі довіреності від 18.01.2018 (т. 1, а.с. 55), виданої йому ОСОБА_2 (позивачем);

- ОСОБА_8 у вказаних ордерах особисто зазначав прописом суму орендної плати, яку одержував від Відповідача, та ставив свій підпис;

- враховуючи доводи Позивача про те, що вона не одержувала грошові кошти за вказаними видатковими касовими ордерами, а також доводи третьої особи ( ОСОБА_8 ), що він не підписував цих ордерів, судом з власної ініціативи ухвалою від 14.05.2019 була призначена почеркознавча експертиза для з`ясування, в тому числі, питання, чи підписував ОСОБА_8 вказані видаткові касові ордери;

- обов`язок оплатити вартість судової експертизи був покладений судом на Позивача;

- у зв`язку з тим, що позивачем вартість експертизи не була сплачена, судова експертиза не була проведена (заява позивача від 12.11.2019; т. 2, а.с. 223), матеріали повернені суду експертною установою без виконання (т. 2, а.с. 109);

- враховуючи положення абзаців 3 та 4 пункту 23 пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», які були наведені вище, суд приймає до уваги видаткові касові ордери Відповідача від 25.04.2018, від 26.04.2018, від 27.04.2018, від 29.05.2018, від 30.05.2018, від 31.05.2018, у якості доказів сплати Відповідачем Позивачу орендної плати за Договором в сумі 44795 грн.

Таким чином, всього Відповідачем сплачено Позивачу орендної плати за Договором в сумі 162205 грн.

Враховуючи вищевказані умови Договору та офіційний курс гривні до долара США на останній день платежу - 04 число кожного місяця (до матеріалів справи залучено подані позивачем роздруківки з офіційного сайту Національного банку України щодо офіційного курсу гривні до долара США станом на 04 число відповідного місяця; т. 1, а.с. 113-125) відповідач повинен був вносити орендну плату щомісячно у наступному розмірі:

За Договором Курс гривні Ор. плата Сплачено

у грн. у дол. на 04 число за курсом грн

НБУ НБУ на 4 число

Грудень 2017 23895 900 курс не враховується 24770

т.я. Договір укладено 05.12.2017

Січень 2018 22567,50 850 27,89 23706,5 26100

Лютий 21240 800 27,87 22296 23040

Березень 19912,50 750 26,54 19905

Квітень 18585 700 26,33 18431 65940

Травень 17257,50 650 26,19 17023,5 22355

Червень 15930 600 26,11 15666

Липень 14602,50 550 26,30 14465

Серпень 13275 500 27,01 13505

Вересень 11947,50 450 28,38 12771 (за 25 днів 10642,50)

за вересень 25 днів - 10642,50 грн (12771 : 30 х 25).

Підсумовуються цифри виділені жирним шрифтом (якщо за курсом НБУ розмір орендної плати більший ніж у договорі, застосовується цей розмір, якщо менше - розмір вказаний у договорі - п. 3.2. Договору).

Всього Відповідач повинен був сплатити Позивачу орендну плату за період з 01.12.2017 по 25.09.2018 в сумі 180332,50 грн.

Відповідач сплатив всього 162205 грн.

Таким чином борг Відповідача по орендній платі складає 18127,50 грн (180332,5 - 162205).

Із наведеного розрахунку витікає, що відповідачем повністю сплачена орендна плата за період: грудень 2017 р. - липень 2018 р.; за серпень внесено 6020 грн, а слід було 13505 грн; за 25 днів вересня 2018 р. відповідач орендну плату позивачу взагалі не вносив.

Таким чином, борг відповідача за серпень 2018 р. складає 7485 грн; за 25 днів вересня 2018 р. - 10642,50 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу по орендній платі підлягають задоволенню на суму 18127,50 грн.

В решті позову про стягнення боргу по орендної плати (до стягнення позивачем був заявлений борг по орендній платі в сумі 95506,25 грн) слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю цих вимог.

Доводи відповідача, якими він заперечував проти позову, про те, що він правомірно не сплачував орендну плату у порядку притримання грошових коштів, що передбачено ст. 594 ЦК України (так як позивач безпідставно не повертала гроші у розмірі 458007,20 грн, отримані від ПП «Вітал» без жодних правових підстав), не приймаються судом до уваги в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Статтею 594 ЦК України визначено:

« 1. Кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання.

2. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Кредитор має право притримати річ у себе також у разі, якщо права на неї, які виникли після передачі речі у володіння кредитора, набула третя особа.

4. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження притриманої речі несе кредитор, якщо інше не встановлено законом.».

Із суті статті 594, а також статей 595-597 ЦК України витікає, що до речей які має право притримати у себе кредитор, не відносяться грошові кошти. Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як притримання, не може бути застосовано до грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 6.3. Договору, в разі порушення Відповідачем строку сплати орендної плати, він зобов`язаний сплатити Позивачеві пеню в розмірі 0,2 % від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу за кожний день прострочення його сплати, а також проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 10 % річних від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу.

Згідно пункту 6.4. Договору, в разі порушення відповідачем строку сплати орендної плати більш чим на 10 днів, він зобов`язаний сплатити позивачеві, незалежно від сплати пені і процентів, вказаних в цьому договорі, також штраф в розмірі 15 % від суми несплаченого в строк вищевказаного платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем більш чим на 10 днів, в зв`язку з чим, на вимогу позивача, на підставі п. 6.3., 64 Договору та ст. 625 ЦК України несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України), штрафу у розмірі 15 % від суми несплаченого в строк платежу та трьох процентів річних від простроченої суми.

Крім того, на підставі п. 6.3. Договору відповідач повинен сплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами (у вигляді орендної плати, яка не була сплачена позивачу) в розмірі 10 % річних від суми несплаченого в строк платежу.

Статтею 536 ЦК України встановлено:

« 1. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

2. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.».

У пункті 6.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» роз`яснено, що підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

Враховуючи, що позивачем невірно визначено розмір заборгованості з орендної плати, розрахунок штрафних санкцій та процентів за користування чужими коштами, розрахунок вказаних сум здійснено судом таким чином:

Позивач у своєму розрахунку (т. 1, а.с. 16) нараховує штрафні санкції з 05.05.2018 (за зобов`язаннями травня 2018 р.), з 05.06.2018 (за зобов`язаннями червня 2018 р.), з 05.07.2018 (за зобов`язаннями липня 2018 р.), і так далі, останні з 05.11.2018 (за зобов`язаннями листопада 2018 р.).

Разом цим, насправді має місце прострочення зобов`язань лише за серпень та вересень 2018 р.

Щодо прострочення за серпень 2018 р.

Прострочення починається з 05.08.2018 до 25.11.2018 включно (113 днів), як визначив позивач у розрахунку.

Борг за серпень складає 7485 грн.

4 та 5 серпня 2018 р., відповідно - субота та неділя, тому прострочення починається з 06 серпня - понеділка (ч. 5 ст. 254 ЦК України: якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день).

1. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення.

- з 13.07.2018 по 06.09.2018 облікова ставка НБУ складала 17,5 % (подвійна 35 %)

- з 06.08.2018 по 06.09.2018 = 33 дні

- 7485 х (35 % : 365) : 100 х 33 = 229,68 грн

з 07.09.2018 по 26.04.2019 облікова ставка НБУ складала 18 % (подвійна 36 %)

з 07.09.2018 по 25.11.2018 = 80 днів

7485 х (36 % : 365) : 100 х 80 = 590,60 грн

Пеня 820,28 грн (229,68+590,60 = 820,28)

2. Проценти за користування чужими грошовими коштами (п. 6.3. договору, ст. 536 ЦК) у розмірі 10 % річних від суми несплачених в строк платежів

з 06.08.2018 до 25.11.2018 (113 днів)

7485 х (10 % : 365) : 100 х 113 = 231,73 грн

3. Штраф (п. 6.4. договору) у розмірі 15 % від суми несплачених в строк платежів

7485 х (15 % : 100) = 1122,75 грн

4. Три проценти річних (ст. 625 ЦК)

з 06.08.2018 до 25.11.2018 (113 днів)

7485 х (3 % : 365) : 100 х 113 = 69,52 грн.

Щодо прострочення за вересень 2018 р.

Прострочення починається з 05.09.2018 до 25.11.2018 включно (82 дня).

Борг за вересень складає 10642,50 грн.

1. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення.

- з 05.09.2018 по 06.09.2018 (2 дні) облікова ставка НБУ складала 17,5 % (подвійна 35 %)

- 10642,50 х (35 % : 365) : 100 х 2 = 20,41 грн

з 07.09.2018 по 26.04.2019 облікова ставка НБУ складала 18 % (подвійна 36 %)

з 07.09.2018 по 25.11.2018 = 80 днів

10642,50 х (36 % : 365) : 100 х 80 = 839,74 грн

Пеня 839,74 грн.

2. Проценти за користування чужими грошовими коштами (п. 6.3. договору, ст. 536 ЦК) у розмірі 10 % річних від суми несплачених в строк платежів

з 05.09.2018 до 25.11.2018 (82 дня)

10642,50 х (10 % : 365) : 100 х 82 = 239,09 грн.

3. Штраф (п. 6.4. договору) у розмірі 15 % від суми несплачених в строк платежів

10642,50 х (15 % : 100) = 1596,38 грн

4. Три проценти річних (ст. 625 ЦК)

з 05.09.2018 до 25.11.2018 (82 дня)

10642,50 х (3 % : 365) : 100 х 82 = 71,73 грн.

В решті вимог про стягнення з відповідача пені (до стягнення була заявлена пеня в сумі 11395,16 грн), штрафу (до стягнення був заявлений штраф в сумі 14040,66 грн), 10 % річних за користування чужими грошовими коштами (до стягнення були заявлені 10 % річних в сумі 3218,39 грн) та трьох процентів річних (до стягнення були заявлені три проценти річних в сумі 965,523 грн) слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю розрахунку цих сум.

Вимоги про стягнення з відповідача неустойки за ст. 785 ЦК України в сумі 50145,03 грн за несвоєчасне повернення об`єкта оренди не підлягають задоволенню за таких підстав:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період: вересень - листопад 2018 р. в сумі 50145,03 грн.

Як було вказано вище, судом встановлено, що 17.09.2018 відповідач одержав від позивача повідомлення-вимогу від 13.09.2018 про припинення договору (у зв`язку з відчуженням орендованої будівлі), про сплату боргу по орендній платі, штрафних санкцій та повернення орендованого приміщення.

Протягом семи днів (з урахуванням розумного строку та положень ст. 530 ЦК України) відповідач звільнив та повернув орендоване приміщення позивачу за актом приймання-передачі (повернення) майна з оренди від 25.09.2018.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Всього підлягають до стягненню з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 23118,72 грн (борг - 18127,50 грн, пеня - 1660,02 грн, штраф - 2719,13 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами - 470,82 грн, три проценти річних - 141,25 грн).

29.01.2019 після пред`явлення позову (позов пред`явлено 26.11.2018), здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (позивача) (витяг з ЄДР, т. 2, а.с. 30).

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 202 - 208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її права та зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Враховуючи, що стороною Договору є фізична особа-підприємець (позивач), спір виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, не зважаючи на те, що після пред`явлення позову здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, грошові кошти підлягають стягненню на користь фізичної особи ОСОБА_2 (не підприємця).

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 347,04 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягають відшкодуванню з відповідача.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 9000 грн, вказані та заявлені до відшкодування у позовній заяві, не підлягають відшкодуванню з відповідача (покладаються на позивача), так як позивач не подав суду доказів наявності цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «ВІТАЛ», 93000, м. Рубіжне Луганської області, вул. Менделєєва, буд. 22, А, ідентифікаційний код 30687778, на користь ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , борг з орендної плати в сумі 7485 грн, пеню в сумі 820,28 грн, штраф в сумі 1122,75 грн, 10 % річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 231,73 грн, 3 % річних (ст. 625 ЦК України) в сумі 69,52 грн, витрати на судовий збір в сумі 147,23 грн; наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

22 січня 2020 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення буде складено 31 січня 2020 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий суддя В.В. Корнієнко

Суддя Н.М. Зюбанова

Суддя Т.В. Косенко