РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2020Справа № 910/15134/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто"

про стягнення 42000,00 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто" про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, заподіяної внаслідок ДТП 42000,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач як власник транспортного засобу, яким керував його працівник - винна у ДТП особа, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

12.11.2019 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено, зокрема, строк для подання відзиву на позов.

Зазначена ухвала суду відповідачу вручена 21.11.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 369, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2016 у місті Києві на просп. Відрадному, 103, під час паркування ОСОБА_1 транспортного засобу марки «ЗИЛ- ММЗ 4502 », державний номер НОМЕР_2 , останній не переконався в справності гальмівної системи автомобіля, у зв`язку з чим здійснив зіткнення з металопластиковими ремками та склопакетами, що призвело до їх пошкодження. Власником пошкодженого майна було ПАТ «Домобудівний комбінат № 3» (далі - потерпілий).

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2016 у справі № 760/15366/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з полісом № АЕ/5543164 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем застраховано транспортний засіб марки «ЗИЛ- ММЗ 4502 », державний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Роял Стар» (перейменовано в ТОВ «Фундамент Авто»). Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.11.2016 потерпілий звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування та його виплату в розмірі 42000 грн.

Вартість матеріального збитку, що виник внаслідок пошкодження металопластикових конструкцій у результаті ДТП, розрахована згідно зі звітом від 22.09.2016 № 1720-7 у сумі 58142,77 грн. Відповідно до рахунку на оплату та видаткової накладної від 23.08.2016 на поставку вказаних металопластикових конструкцій потерпілому, вартість останніх становила 59941 грн.

На підставі страхового акту від 10.11.2016 із розрахунком до нього позивач виплатив страхове відшкодування на користь потерпілого відповідно до його заяви-погодження в розмірі 42000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 11.11.2016 № 109995.

Оскільки згідно з довідкою від 22.08.2016 № 16-к та подорожнім листом від 30.08.2016 водій ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із страхувальником (відповідачем), позивач звернувся до останнього із даним позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до положень частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (стаття 1191 ЦК України).

Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1. статті 38.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2016 у справі № 760/15366/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній при паркуванні не переконався в справності гальмівної системи автомобіля, що призвело до наїзду та пошкодження належного ПАТ «Домобудівний комбінат № 3» майна.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Одночасно, матеріалами справи підтверджується прийняття відповідачем ОСОБА_1 водієм автотранспортних засобів та з 03.11.2014 відповідно до довідки від 22.08.2016 № 16-к.

При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили би про притягнення водія ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за самовільне використання транспортного засобу на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявленого на підставі підпункту г) пункту 38.1.1. статті 38.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регресного позову до страхувальника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто" (02660, м. Київ, вул. Колекторна,18; ідентифікаційний код 35198874) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, просп. Перемоги,65; ідентифікаційний код 30115243) 42000 (сорок дві тисячі) грн. страхового відшкодування, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова