ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2020 р.Справа № 922/3605/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: Бойко О.В., ордер серія ХВ № 72 000046 від 20.12.19 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 349 від 29.06.1993 року; Моїсеєв С.С., директор

розглянувши, в межах підготовчого провадження, клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 31229 від 23 грудня 2019 року), в порядку статті 81 ГПК України, у справі

за позовом Фермерського господарства «Зоря-Л», с. Миронівка,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація фермерських господарств «Урожай», с. Миронівка,

про стягнення вартості частини майна товариства,-

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/3605/19

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/3605/19 за позовом Фермерського господарства "Зоря-Л" до "Асоціації фермерських господарств "Урожай" про стягнення грошової суми у розмірі 665 280,00 грн. як вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства, що становить 20% статутного капіталу товариства.

23 грудня 2019 року до загального відділу загального документообігу суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 31229), в якому останній прохає суд витребувати у Первомайської районної державної адміністрації Харківської області належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація фермерських господарств "Урожай" та витребувати у Головного управління статистики у Харківській області належним чином засвідчену копію фінансового звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація фермерських господарств "Урожай". Крім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на звернення із даним клопотанням та поновити процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. 23 грудня 2019 року, протокольними ухвалами суду, клопотання долучено до матеріалів справи та встановлено відповідачеві строк до 15 січня 2020 року на надання пояснень з окремого питання (клопотання про витребування доказів).

15 січня 2020 року до суду надійшли пояснення відповідача на клопотання представника позивача про витребування доказів (вх. № 979), в яких останній просить суд відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, зокрема через недодержання представником позивача визначеної процесуальним кодексом України процедури подання клопотання про витребування доказів. Пояснення долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою суду від 21 січня 2020 року.

Розглянувши клопотання позивача суд виходить з наступного.

Згідно статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Даний принцип також знайшов своє відображення у статті 13 ГПК України, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року)

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, за змістом частини 2 статті 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 80).

Позивачем клопотання про витребування доказів заявлене з пропуском встановленого ГПК України строку. Так, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з позовом до суду 06 листопада 2019 року (поштовий конверт дата оформлення 06.11.2019 р.), вказане ж клопотання заявлене позивачем 23 грудня 2019 року, тобто через півтора місяця після звернення до суду.

Водночас, позивач належними та допустимими доказами не обґрунтував неможливість його належного подання у встановлений ГПК України строк з причин, що не залежали від нього. Такі причини судом також не встановлені.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненнями нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Наслідки пропуску процесуальних строків передбачені частинами 1, 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, а саме право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поведінка заявників складає об`єктивний факт /.../ який необхідно брати до уваги для визначення факту перевищення розумного строку, зазначеного у статті 6 § 1 (Poiss v. Austria (Пойсс проти Австрії), § 57; Wiesinger v. Austria (Вісінгер проти Австрії), § 57; Humen v. Poland (Гумен проти Польщі) [ВП], § 66). Кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б.В . проти Нідерландів § 33).

Звернення позивача вже під час поведення судом підготовчого провадження у даній справі з адвокатськими запитами 28 листопада 2019 року на адреси Первомайської районної державної адміністрації Харківської області та Головного управління статистики у Харківській області з метою самостійного отримання доказів не є підставою для недотримання положень статті 81 ГПК України щодо строку подання до суду клопотання про витребування доказів. Позивач не був позбавлений можливості звернутись з відповідними клопотаннями до вище зазначених суб`єктів раніше, в тому числі до подачі позову або, в порядку частини 4 ст. 80 ГПК України, письмово повідомити суд про цю обставину, та заявляти відповідне клопотання в порядку ст. 81 Кодексу за наслідками таких звернень. Отже, відсутні підстави вважати, що причини пропуску процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів, є поважними.

Оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів, а також враховуючи, що поновлення пропущеного процесуального строку порушить закладений в основі процесуального законодавства принцип рівності, який є складовою більш широкого розуміння поняття "справедливого судового розгляду", суд відмовляє позивачеві в поновленні процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів.

Крім того, суд звертає увагу, що 25 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів через те, що останнім до клопотання не подано доказів, які б підтверджували, що особа здійснила всі залежні від неї заходи, спрямовані на отримання вказаного доказу (копії матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація фермерських господарств "Урожай" та копію фінансового звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація фермерських господарств "Урожай") чи причин неможливості їх отримання.

Тобто, представник позивача здійснив активні дії щодо отримання доказової бази по даній господарській справи лише після отримання ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, яке було подане разом із позовної заявою, та без належного підтвердження наявності перепон, які перешкоджали їх вчиненню до звернення із позовом до суду та з відповідном зазначеннячм до ч. 4 ст. 80 ГПК України.

Вище викладені обставини, зумовлюють залишення без задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 91, пунктом 10 частини 2 статті 182, статтями 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у визнані причин пропуску процесуального строку поважними.

Відмовити позивачу у поновленні пропущеного процесуального строку.

Клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 31229 від 23 грудня 2019 року) залишити без задоволення

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуального строку до Східного апеляційного господарського суду відповідно до статей 255-257 ГПК України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 22 січня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/3605/19