РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 910/11807/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна Госпрозрахункова Зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Атлон" про визнання правочину недійсним, за участю представників позивача - Купіної А.В., довіреність №27/11-297Д від 19.12.2018 року, відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №166 від 30.11.2016 року, який було укладено між позивачем та відповідачем на підставі ст.ст. 92, 203, 514, 251, 215 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та судове засідання призначено на 02.10.2019 року.

23.10.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 11.11.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

на 04.12.2019 року.

13.01.2020 року представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідач у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №166 від 30.11.2016 року, з тих підстав, що на дату укладання спірного договору, право вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості у сумі 636 579 ,00 доларів США не існувало, оскільки строк дії пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 29.12.2014 року (на підставі якого виникло зобов`язання за спірним договором) до виконання сплинув 23.12.2015 року.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 року у справі № 910/10031/13 за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» до «Milimex Trade Co. Limited» про стягнення 636579,00 дол. США, що еквівалентно 5088175,95 грн., позовні вимоги було задоволено повністю, стягнуто з «Milimex Trade Co. Limited» на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» суму основного боргу 636 579 (шістсот тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) доларів США 00 центів та судовий збір у сумі 68 820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн.00 коп.

На виконання вказаного рішення Господарським судом м. Києва видано наказ від 29.12.2014 року, відповідно до якого стягувачем зазначено Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш», а боржником - Компанію «Milimex Trade Co. Limited» та встановлений строк для пред`явлення наказу до виконання - до 23.12.2015 року.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.11.2016 року між Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна Госпрозрахункова Зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «АТЛОН» (цсіонарій) був укладений договір № 166 про відступлення права вимоги (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) цедент передає, а цесіонарій приймає право вимагати від "Milimex Trade Co. Limited" (11, 456-458 Странд, Лондон, Англія WCRODZ, Сполучене королівство, банківські реквізити: SORT CODE 2040; Асс. No. 5005 912 239; IB AN: DK НОМЕР_1 ; NORDEA BANK DANMARK A/S; INTERNATIONAL BRANCH, COPENHAGEN; SWIFT: NDEADKKK; CORRESPONDENT BANK: CHASE MANHATTAN BANK, N.Y; SWIFT: CHASUS33) (надалі іменується "боржник") заборгованість в розмірі 636 579 (шістсот тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) доларів США, яка підтверджена рішенням Господарського суду м. Києва від 10.12.2014р. у справі №910/10031/13.

30.11.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 166 від 30.11.2016 пунктом 1.2 такого змісту: « 1.2. За відступлене право вимоги до "Milimex Trade Co. Limited" (боржник) (11, 456-458 Странд, Лондон, Англія WCR0DZ, Сполучене королівство, банківські реквізити: SORT CODE 2040; Асс. No. 5005 912 239; IB AN: DK НОМЕР_1; NORDEA BANK DANMARK A/S; INTERNATIONAL BRANCH, COPENHAGEN; SWIFT: NDEADKKK; CORRESPONDENT BANK: CHASE MANHATTAN BANK, N.Y; SWIFT: CHASUS33) за цим договором цесіонарій зобов`язується перерахувати на поточний рахунок цедента 60% (шістдесят відсотків) під суми, яка фактично буде стягнута цесіонарієм з боржника "Milimex Trade Со. Limited" (Сполучене Королівство) не пізніше п`яти банківських днів з моменту її отримання».

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, строк пред`явлення наказу від 29.12.2014 року, що був виданий на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року у справі № 910/10031/13 не є присічним та може бути поновлений судом.

Таким чином, у випадку поновлення судом строку пред`явлення наказу до виконання право вимоги, яке було відступлене за оспорюваним правочином виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тому посилання позивача на сплив строку пред`явлення наказу Господарського суду м. Києва від 29.12.2014 року (на підставі якого виникло зобов`язання за спірним договором) до виконання 23.12.2015 року не є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги №166 від 30.11.2016 року недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання спірного договору недійсним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому в позові про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №166 від 30.11.2016 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.01.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна