УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

22.01.2020Справа №910/702/20

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг»

прозабезпечення позову
у справі№910/702/20
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія»
простягнення 4 240 013,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» про стягнення 4 240 013,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» наявна заборгованість з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Семаг» (правонаступником якого згідно Договору №18-06/19 про відступлення права вимоги від 18.06.2019 є позивач) товару за Договором поставки №26/11-18 від 26.11.2018 у розмірі 2 362 765,54 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення відсотки за користування чужими коштами у розмірі 960 183,56 грн. та 23% річних у розмірі 917 063,93 грн., нараховані за період з 22.06.2019 по 15.01.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2020 відкрито провадження у справі №910/702/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 18.02.2020.

Разом із позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1) накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» у розмірі суми стягнення, що складає суму заборгованості у розмірі 4 240 013,04 грн.;

2) накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія», що знаходяться (обліковуються) на всіх банківських (поточних, розрахункових, інших) рахунках в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, в тому числі, але не виключно, на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Укргазбанк», у розмірі суми стягнення, що складає суму заборгованості у розмірі 4 240 013,04 грн.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» вказує, що відповідач систематично порушує свої грошові зобов`язання із сплати заборгованості, є стороною у значній кількості судових справ, предметом яких є стягнення з останнього заборгованості, що, на думку позивача, свідчить про незадовільний фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна компанія «Метрополія» та про наявність підстав вважати, що у разі задоволення позовних вимог виконання рішення суду буде утрудненим.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Тобто, з метою збалансування інтересів сторін у справі законодавцем визначено умови, за яких постановлення ухвали про забезпечення позову є правомірним, а саме - наявність обставин, які прямо свідчать, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. А тому відсутність доказів на підтвердження таких умов та вжиття заходів до забезпечення позову на підставі лише припущень матиме наслідком порушення прав та інтересів особи, щодо якої вжиті такі заходи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.11.2011.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що підставами, якими позивач обґрунтовує необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, є посилання на порушення умов Договору поставки №26/11-18 від 26.11.2018 в частині своєчасної оплати поставленого товару та наявність судових спорів, предметом яких є стягнення з відповідача коштів.

В той же час, із долучених Товариством з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» до позову документів вбачається, що відповідач здійснює погашення заборгованості частинами та лише в листопаді 2019 року в рахунок погашення заборгованості за Договором поставки №26/11-18 від 26.11.2018 сплатив 4 200 000,00 грн., в той час як саме по собі допущення виникнення простроченої заборгованості не свідчить про наміри відповідача ухилятись у майбутньому від виконання рішення суду.

Також не свідчить про намір відповідача в майбутньому ухилитись від виконання рішення суду, прийнятого на користь позивача, розгляд інших судових справ з вимогами до відповідача.

Крім того, суд вважає безпідставними та недоведеними висновки позивача, що тривала несплата відповідачем заборгованості свідчить про відстуність у останнього як коштів, так і майна.

Відтак, Товариством з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» не надано доказів та не наведено фактів, які б вказували на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не наведено документального обґрунтування, яке свідчило б про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація позивачем права на забезпечення позову не може бути використана в якості тиску на відповідача для спонукання його до здійснення оплати заборгованості до винесення рішення суду за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином, припущення заявника про можливість ускладнення виконання прийнятого в подальшому судового рішення суду про задоволення позову, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Інжиніринг» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (22.01.2020) та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко