ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 січня 2020 рокуСправа № 921/470/16-г/11
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Сидорук А.М.
розглянув справу за заявою кредитора:Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, м.Тернопіль, вул. Білецька, 1
до боржника: Приватного підприємства "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б
про визнання банкрутом
Суть справи: Тернопільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області, м.Тернопіль, вул. Білецька, 1 звернулась до Господарського суду Тернопільської області із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул.Чернівецька, 44 Б .
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року Приватне підприємство "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру Приватного підприємства "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 строком на 12 місяців та ліквідатором боржника призначити арбітражного керуючого Дейнеку Володимира Миколайовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1770 від 30.11.2016 р.; прож. вул. Чехова, 8, м. Тернопіль.
17.01.2019 року арбітражним керуючим Дейнекою В.М. через канцелярію суду. подано заяву про здійснення процесуального правонаступництва, а саме заміну Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕйПіЕс Україна".
Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:
27 лютого 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі - Договір), за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителя, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитним договором, іпотечним договором, договором поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплатив байку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (п. 2.1 договору).
У пункті 2.2 договору, сторонами визначено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками своїх зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора вказаний в Додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав вимоги, зо виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
Згідно з п. 2.2 Договору в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника га набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за Кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі та безвідклично. З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Разом із тим, процесуальне правонаступництво можливе на будь - якій стадії процесу.
Як встановлено пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, частина 1 статті 512 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.
Аналізуючи наведені вище норми права суд зазначає, що правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.
Суд, вирішуючи питання процесуального правонаступництва, відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України та статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язаний керуватися доказами, які беззаперечно підтверджують факт настання матеріального правонаступництва за конкретним предметом спору та відносно конкретного учасника у відносинах.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) Дейнеки В.М. про заміну кредитора правонаступником.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.52, 234,235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) Дейнеки В.М. про заміну кредитора правонаступником задовольнити.
3. Арбітражному керуючому Дейнеці Володимиру Миколайовичу внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів боржника.
Суддя А.М. Сидорук