ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5238/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Вязовської К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПОЛІС", м. Київ

до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Апостолове, Дніпропетровська область

про зняття арешту з нерухомого майна

Представники:

Від позивача Скирда В.Є. - адвокат

Від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПОЛІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просив суд зняти арешт з нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС», кафе-бар «Арбат» з будівлями та спорудами, загальною площею 742,4 кв.м., який складається з: будівлі, споруди під літерою Б - кафе-бар «Арбат», під літерою В - вбиральні, під літерою І - замощень, та під № 2 - паркани, що в цілому знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Визволення, 32, а саме:

- обтяження накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27821747 від 05.07.2012 - номер запису про обтяження №17213703 дата державної реєстрації 05.07.2012;

- обтяження накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27821747 від 05.07.2012 - номер запису про обтяження №17213673 дата державної реєстрації 05.07.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чинність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження обмежує права та законні інтереси ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс», як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою суду від 18.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.12.2019.

Ухвалою суду від 10.12.2019 відкладено розгляд справи на 14.01.2020.

В судове засідання 14.01.2020 уповноважені представники позивача та відповідача не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач надав пояснення в яких не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання для розгляду справи по суті. Також, позивач просить суд, наступне судове засідання призначити в режимі відеоконференції, доручити проведення якої Господарському суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.01.2020.

16.01.2020 представник позивача подав до суду пояснення до позовної заяви, в яких просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача.

23.01.2020 позивач подав до суду пояснення до позовної заяви, в яких позивач зазначив, що на сьогодні відпала потреба в арешті метою якого є забезпечення виконання рішення суду, виконавче провадження закінчене, а також те, що позивач набув право власності на нерухоме майно, таке нерухоме майно не належить боржнику, у зв`язку з чим позивач вважає відсутніми підстави для здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, які полягають в чинності арешту майна. За викладених обставин позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

27.01.2020 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 27.01.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності або відсутності речового права позивача на нерухоме майно, а також наявність або відсутність правових підстав для існування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна, власником якого є позивач.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі № 2-237/11 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість у сумі 2 427 066,90 гривень, судовий збір у сумі 5 460 гривень.

Зазначене рішення суду набрало законної сили, 21.09.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчі листи у вказаній цивільній справі.

Так, на примусове виконання рішення суду Апостолівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито наступні виконавчі провадження:

ВП №29150977 виконавчий лист №2-237/11 від 21.09.2011, боржник - ОСОБА_1 ;

ВП №29147769 виконавчий лист №2-237/11 від 21.09.2011, боржник - ОСОБА_2 .

18.11.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (Позивач) було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ.

27.11.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, якою визначено розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються за цією Додатковою угодою згідно Реєстрів прав вимог від 27.11.2015.

В Додатку 1 до Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги міститься реєстр прав вимог № 1/3, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуло право вимоги за кредитним договором № 06.08-01 /08-СК від 15.07.2008р. укладеним з ОСОБА_1 .

Крім того, ПАТ «ВТБ Банк» відступлено на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» права іпотекодержателя за іпотечним договором.

В подальшому, 01.11.2016 ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» звернуло стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, що містилось в іпотечному договорі та стало власником нерухомого майна, саме: кафе-бар «Арбат» з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Апостолове, вул. Визволення, буд. 32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 30.10.2019, право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: кафе-бар «Арбат» з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Апостолове, вул. Визволення, буд . 32 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, належить ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс».

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2018 замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» у цивільній справі № 2-237/11.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відносно нерухомого майна наявні два записи про обтяження, а саме: №17213703 від 05.07.2012р. та №17213673 від 05.07.2012р. перенесений з архівного запису до 2013, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер 27821747 виданого ВДВС Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області 05.07.2012 державним виконавцем Бунікісом Є.О.

Позивач стверджує, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься два дублюючих записи про обтяження арешт майна боржника №17213703 від 05.07.2012р. та №12695220 від 05.07.2012р., які накладені на підставі однієї постанови про арешт майна боржника.

В той же час з відкритих даних Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавчі провадження ВП №29150977 та ВП №29147769 завершені.

В відкритих даних виконавчого провадження за номером виконавчого провадження 29150977 вбачається, що постановою державного виконавця Бунікіса Є.О. від 31.07.2012 виконавчий лист № 2-237 виданий 21.09.2011 повернутий стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

В відкритих даних виконавчого провадження за номером виконавчого провадження 29147769, вбачається, що постановою державного виконавця Бунікіса Є.О. від 27.12.2012 виконавчий документ № 2-237 виданий 21.09.2011 повернутий стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Позивач зазначає, що постанова про арешт майна боржника, серія та номер 27821747 виданого ВДВС Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області 05.07.2012 державним виконавцем Бунікісом Є.О. виносилась не в рамках завершених виконавчих проваджень ВП №29150977 та ВП №29147769, оскільки в інформації про ці виконавчі провадження відсутні відомості про накладення 16.07.2012 арешту на нерухоме майно.

03.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою вих..№3.377, в якій просив надати інформацію щодо запису про обтяження №17213703 від 05.07.2012 накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер 27821747 виданого ВДВС Апостолівського РУЮ 05.07.2012.

06.03.2019 позивач направив на адресу відповідача заяву про зняття арешту з майна по закінченню виконавчого провадження (а.с.61-53).

27.03.2019 відповідач, листом вих..№6272/13.29, повідомив позивача про те, що постановою від 03.10.2016 року № 29150977 інформація за обтяженням № 17213703 до реєстру обтяжень не вносилась.

11.04.2019 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про стан та рух виконавчих проваджень №29150977 та №29147769 та на підставі якого виконавчого документа були відкриті дані виконавчі провадження. Також у вказаному запиті представник позивача просив відповідача вирішити питання щодо зняття обтяження №17213703 від 05.07.2012 з нерухомого майна, власником якого є позивач.

22.04.2019 відповідач відмовив позивачу у наданні інформації, запитуваної згідно з адвокатським запитом від 11.04.2019, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» не є стороною виконавчих проваджень ВП №29150977 та ВП №29147769.

Позивач посилається на наявність не скасованого арешту, накладеного на майно позивача, тоді як фактично правові підстави для існування такого запису про арешт майна відсутні, що є причиною звернення з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного вільно володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на об`єкт нерухомого майна: кафе-бар «Арбат» з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Апостолове, вул. Визволення, буд. 32 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, зареєстровано за ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс», що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виготовленою станом на 30.10.2019 (а.с.25-29).

Згідно з інформацією про виконавчі провадження №29150977 та ВП №29147769, вбачається, що постановами державного виконавця Бунікіса Є.О. від 31.07.2012 та від 27.12.2012, відповідно, виконавчий лист № 2-237 виданий 21.09.2011 повернутий стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК), полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

При цьому суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З огляду на характер спірних правовідносин сторін, підстави і предмет заявленого позову, а також встановлені судом фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право власності позивача на спірний об`єкт нерухомого майна.

У зв`язку з наведеним, фактичні обставини у справі, встановлені судом під час її вирішення, підтверджують порушення прав позивача, а відтак і наявність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПОЛІС" до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зобов`язати Апостолівське районне відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (53802, м. Апостолове, вул. Центральна, 63, ) зняти арешт з нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПОЛІС" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, ), кафе-бар «Арбат» з будівлями та спорудами, загальною площею 742,4 кв.м, який складається з: будівлі, споруди під літерою Б - кафе-бар «Арбат», під літерою В - вбиральні, під літерою І - замощення та під №2 - паркани, що в цілому знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Визволення, 32, а саме:

обтяження накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27821747 від 05.07.2012 - номер запису про обтяження №17213703 дата державної реєстрації 05.07.2012;

обтяження накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 27821747 від 05.07.2012 - номер запису про реєстрації 05.07.2012 обтяження №17213673 дата державної реєстрації 05.07.2012.

Стягнути з Апостолівського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (53802, м. Апостолове, вул. Центральна, 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПОЛІС" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 гри., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.01.2020

Суддя Н.Г. Назаренко