ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4028/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Вода" (61091, м. Харків, вул. Маршала Рибалка, буд. 4)
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11)
про стягнення 1221611,00 грн.
за участю представників:

від позивача - Тойко С.С., довіреність № 1 від 01.10.2019

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КП Вода" до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 1221611,00 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором про закупівлю послуг №55020701 від 07.02.2017 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, з урахуванням чого, до стягнення заявлена сума основного боргу у розмірі 1221611,00 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 18324,17 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.01.2020 р. о 12:00.

27.12.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив (вх. № 31741), в якому відповідач позов визнав повністю. Відзив на позов досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.01.2020 о 10:30.

Позивач у судове засідання 21.01.2020 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольни повністю. Також, наголосив на визнанні позову відповідачем викладеному у відзиві на позов, у зв`язку із чим, просить повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Відповідач у судове засідання 21.01.2020 не з`явився, натомість через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області подав клопотання (вх. №1293 від 20.01.20), в якому просить проводити судове засідання без участі відповідача.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 21.01.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

07.02.2017 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "КП Вода" (виконавець) та відповідачем - Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (замовник) було укладено Договір про закупівлю послуг №55020701 (далі - Договір) (а.с. 10-14), відповідно до умов 1.1. якого, виконавець (позивач) зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених в договорі, надати замовнику (відповідачу) послуги щодо монтування інших виробів н.в.і.у., а саме: встановлення механічного обладнання, проектування, придбання, встановлення квартирних приладів обліку гарячої води.

Відповідно до п. 4.1. Договору, загальна вартість послуг становить 22109970,00 грн., в тому числі ПДВ.

Згідно з умовами пункту 3.1. Договору сторони передбачили, що оплата за надані послуги проводиться у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (позивача) з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з моменту підписання замовником акту/ів здачі-приймання наданих послуг.

Із обставин справи вбачається, що під час дії вищевказаного Договору позивачем було надано послуги на загальну суму 11145294 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи Акти здавання - приймання виконаних робіт (а.с. 35). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін без будь - яких зауважень, підписи скраплені печатками підприємств.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що відповідач послуги від позивача отримав, натомість у повному обсязі їх вартість своєчасно позивачу не сплатив, чим порушив умови п. 3.1. Договору.

З підстав наведеного, за підприємством відповідача обліковується заборгованість за вищевказаним Договором про закупівлю послуг №55020701 від 07.02.2017 в розмірі 1221611 грн.

Позивачем у позові також вказано про те, що оскільки останній акт приймання-передачі виконаних робіт, був підписаний з боку відповідача ще 15.12.2017, тому відповідач прострочив зобов`язання щодо оплати за надані послуги вже починаючи з16.03.2018 року.

Окремо позивачем зауважено на умови п.5.4. Договору, де виконавець (позивач) здійснював придбання, за власний рахунок, нових приладів обліку гарячої води та матеріалів необхідних для їх встановлення і при несвоєчасному розрахунку за надані послуги - така ситуація негативно впливає на повсякденну господарську діяльність позивача та спричиняє необґрунтовані збитки.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію від 19.08.2019 за вих. № 83 від 19.08.2019р. відносно сплати заборгованості.

Однак відповідач відповіді не надав та наявну заборгованість позивачу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами по цій справі, виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за про закупівлю послуг №55020701 від 07.02.2017 (а.с. 10-14), який за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що оплата за надані послуги проводиться у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (позивача) з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з моменту підписання замовником акту/ів здачі-приймання наданих послуг.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за підписаними між сторонами Актами здавання - приймання виконаних робіт (а.с. 35). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін без будь - яких зауважень, підписи скраплені печатками підприємств.

З урахуванням наведеного, заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 1221611,00 грн. за Договором про закупівлю послуг №55020701 від 07.02.2017 знаходить своє документальне відображення наявними матеріалами справи.

Також, вищевказана заборгованість відображена сторонами у підписаних актах звірки взаємних розрахунків за період: лютий 2017 р. - жовтень 2019 р. та станом на 19.11.2018 (а.с. 36, 37). Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін, підписи скріплено печатками.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачами не надано суду належних та переконливих доказів на спростування позовних вимог, більш того, у відзиві на позов відповідач повністю визнав позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У даному разі, відповідач є таким, що визнав позов до початку розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішив повернути позивачу з Держаного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за подання позову, а саме - судовий збір у розмірі 9162,08 грн.

В іншій частині судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КП "Вода" (61091, м. Харків, вул. Маршала Рибалка, буд. 4, ) - 1221611,00 грн. заборгованості за договором про закупівлю послуг №55020701 від 07.02.2017 та 9162,08 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути на підставі даного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "КП "Вода" (61091, м. Харків, вул. Маршала Рибалка, буд. 4, ) 9162,08 грн. сплаченого судового збору за платіжним дорученням № 944 від 29.11.2019 з Державного бюджету України.

Оригінал платіжного доручення № 944 від 29.11.2019 залишається в матеріалах справи №922/4028/19.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" січня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв