ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23 січня 2020 року Справа № 926/2696/19

Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок Олександр Сергійович, розглянувши заяву представника відповідача 2 про відвід судді у справі

за позовом Заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави, в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України

до Відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації (відповідач 1)

Пістружака Олега Михайловича (відповідач 2)

про визнання недійсними результатів відкритих торгів та договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти на суму 1847000,00 грн

Представники:

від прокуратури - Гудзь Г.В.

від позивача - Голубова М.Г., Скутар К.В.

від відповідачів - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України звернувся до Відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації та Пістружака Олега Михайловича про визнання недійсним рішення тендерного комітету Управління освіти Хотинської районної державної адміністрації про визнання фізичної особи-підприємця Пістружака О.М. переможцем відкритих торгів, оформлене протоколом № 27 від 07.12.2016 року; про визнання недійсним договору поставки шкільних автобусів у кількості 2 (дві) одиниці № 562 від 20.12.2016 року, укладений між Управлінням освіти Хотинської районної державної адміністрації то фізичною особою-підприємцем Пістружаком О.М. на суму 1847000,00 грн.

Також в означеній позовній заяві прокурор просить зобов`язати фізичну особу-підприємця Пістружака О.М. повернути відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 1847000,00 грн, перераховані платіжним дорученням № 34 від 20.12.2016 року; зобовязати відділ освіти Хотинської районної державної адміністрації повернути фізичній особі-підприємцю Пістружаку О.М. автобус марки Mersedes-Benz Sprinter 516 CDI, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , автобус марки Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI, 2010 р.в., номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , поставлених на виконання договору поставки № 562 від 20.12.2016 року та стягнути з відповідачів судовий збір, сплачений прокуратурою Чернівецької області при поданні позовної заяви.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28.11.2019 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, яке призначив на 23.12.2019 року.

В судове засідання 23.12.2019 року відповідачі явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки не повідомили.

Також, відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не подали.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року відкладено підготовче засідання на 08 січня 2020 року. Також, вказаною ухвалою суд постановив повідомити відповідачів у справі про дату, час і місце розгляду справи, розмістивши оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області та попередив відповідачів, що неявка їх представників у судове засідання не буде перешкоджати розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

Однак, відповідачі явку своїх представників у судове засідання 08 січня 2020 року не забезпечили, причини неявки не повідомили.

При цьому, 08 січня 2020 року на електронну пошту Господарського суду Чернівецької області від представника відповідача 2 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 08 січня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23 січня 2020 року. Також вказаною ухвалою суд повернув Пістружаку Олегу Михайловичу без розгляду подане його представником клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

23 січня 2020 року до початку призначеного для розгляду справи по суті часу судового засідання представником відповідача 2 подано заяву про відвід судді (вх. № 149 від 23.01.2020 року).

Подана заява про відвід судді (вх. № 149 від 23.01.2020 року) представником відповідача 2 обґрунтована тим, що не прийняття до розгляду з формальної причини суддею Тинком Олександром Сергійовичем заяви по суті справи є підтвердженням не бажання сприймати позицію інших учасників та порушенням принципу безсторонності. Також у поданій заяві про відвід відповідач 2 зазначає, що судами, заяви надіслані із державного поштового серверу mail.gov.ua, в якому проходить процедура ідентифікації особи, є упередженим ставленням до доводів сторони через пошук формальних підстав для відмови.

У відповідності до приписів частини другої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою статті 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З огляду на наведені процесуальні норми, заява відповідача підлягає розгляду в порядку встановленому статтею 39 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до частин другої, третьої, відповідно до яких питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши подану представником відповідача 2 заяву про відвід судді (вх. № 149 від 23.01.2020 року), суд зазначає наступне.

Підстави подання заяви про відвід встановлені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, приписами якої визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У пункті 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи, щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судові помилки щодо процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Так, подана представником відповідача 2 заява про відвід судді за своєю суттю зводиться до його незгоди з процесуальними рішеннями судді.

Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді. При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому законодавцем включено до статті 35 Господарського процесуального кодексу України частину четверту відповідно до норм якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином незгода представника відповідача 2 з процесуальним рішенням судді Тинка Олександра Сергійовича у даній справі, не може бути підставою для його відводу та не свідчить і не може свідчити про упередженість та безсторонність судді.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини, зазначені у заяві про відвід судді Тинка Олександра Сергійовича (вх. № 149 від 23.01.2020 року), суд встановив, що остання не містить вмотивованих підстав для висновку щодо упередженості та небезсторонності головуючого у справі судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, заява про відвід судді Тинка Олександра Сергійовича (вх. № 149 від 23.01.2020 року) є необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про відвід судді Тинка Олександра Сергійовича (вх. № 149 від 23.01.2020 року) визнати необґрунтованою.

2. Зупинити провадження у справі № 926/2696/19 до вирішення питання про відвід судді Тинка Олександра Сергійовича у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.01.2020 року.

Суддя О.С. Тинок