ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2965/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Полінецька В.С.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Глиняна Г.В., за довіреністю;

від відповідача-1: Степанишина А.С., за довіреністю;

від відповідача-2: Безродна О.В., за довіреністю;

від третьої особи: Муквич А.О., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют"

на ухвалу Господарського суду Одеської області про призначення експертизи

від 18 листопада 2019 року (повний текст складено 20.11.2019р.)

по справі № 916/2965/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільмер"

до відповідачів:

1.Одеської міської ради,

2.Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Міністерства соціальної політики України

про встановлення земельного сервітуту, -

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.

час та місце винесення ухвали: 18.11.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.01.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ільмєр" (позивач, ТОВ «Ільмєр») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом, з урахуванням уточнених позовних заяв від 10.10.2019р. (вх. № 20814/19) та від 11.10.2019р. (вх. № 2-4947/19), до Одеської міської ради (відповідач-1) та Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют" (санаторій «Салют», відповідач-2) про встановлення постійного земельного сервітуту.

Ухвалою суду першої інстанції від 15.10.2019р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність іншої можливості у ТОВ "Ільмєр" задовольнити свої потреби на проїзд та прокладення інженерних мереж, іншим способом, ніж як встановлення сервітуту за рахунок частки земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні санаторію "Салют".

05.11.2019р. від ТОВ «Ільмєр» до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання, з урахуванням уточнення, наданого позивачем 18.11.2019р., про призначення комплексної судової земельно-технічної, будівельно-технічної та з безпеки життєдіяльності експертизи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач вказує, зокрема, наступне. Листом Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 25.07.2019р. №01-41/1929 зазначено, що проблема проїзду створює небезпечні ситуації та затримку в русі саме по провулку Курортний, що є прилеглим до земельної ділянки, що належить ТОВ «Ільмєр». В свою чергу, Спеціалізований Одеський санаторій «Салют» у своєму відзиві та Міністерство соціальної політики України у своїх поясненнях по справі наголошували виключно на власній зацікавленості ТОВ «Ільмєр» у встановленні сервітуту. Тому, для встановлення та підтвердження об`єктивної необхідності розширення існуючого проїзду, на думку позивача, необхідне проведення спеціалізованої незалежної перевірки експертами-спеціалістами. Також, заявник звернув увагу на те, що Спеціалізований Одеський санаторій «Салют» та Міністерство соціальної політики України неодноразово вказували на можливість значного негативного впливу проведення робіт з облаштування проїзду та прокладення комунікацій через ділянку встановлення сервітуту на стан оздоровлення пацієнтів санаторію. Однак, ні сторони, ні суд не можуть об`єктивно оцінити факт і ступінь такого впливу, у зв`язку з чим існує необхідність залучення експертів-спеціалістів. Крім того, як вказує ТОВ «Ільмєр», окремим моментом суперечностей між сторонами є питання перенесення розташованої на спірній земельній ділянці автостоянки Спеціалізованого Одеського санаторію «Салют». Позивач зазначає, що ТОВ «Ільмєр» готове за власний рахунок провести перенесення автостоянки на інше місце в межах території санаторію «Салют». Однак, для встановлення можливості та місця такого перенесення у відповідності до вимог чинного законодавства, необхідна наявність спеціальних знань.

Проведення судової експертизи ТОВ "Ільмєр" просило доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. у справі №916/2965/19 (суддя Шаратов Ю.А.) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ільмєр" про призначення експертизи задоволено, призначено у справі №916/2965/19 комплексну судову земельно-технічну, будівельно-технічну та з безпеки життєдіяльності експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі №916/2965/19 зупинено на час проведення експертизи. Витрати по оплаті проведення експертизи покладено на ТОВ "Ільмєр".

На вирішення вказаної експертизи поставлено наступне питання:

1) Чи відповідає існуючий проїзд з території земельної ділянки ТОВ "Ільмєр" з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1, до провулку Курортний дорожнім нормам?

2) Чи необхідно розширити або влаштувати новий проїзд з території земельної ділянки ТОВ "Ільмєр" з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса , вул. Генуезька, земельна ділянка 1, до провулку Курортний, відповідно до дорожніх норм?

3) Чи є технічна можливість встановлення постійного земельного сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", права проїзду транспортним засобом та прокладення інженерних мереж до земельної ділянки з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що належіть на праві власності ТОВ "Ільмєр" та знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

4) Яка площа є мінімально необхідною для організації проїзду з встановленням сервітуту (право проїзду, проходу та прокладення інженерних комунікацій) з території земельної ділянки ТОВ "Ільмєр" з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1, через територію земельної ділянки кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", до провулку Курортний?

5) Чи є інші засоби або технічно можливі варіанти організувати проїзд, прохід та прокладення інженерних комунікацій, відповідно з дорожніми нормами, з території земельної ділянки ТОВ "Ільмєр" з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1, до провулку Курортний, інакше ніж через частину земельної ділянки кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют" окрім як з встановленням сервітуту?

6) Чи наявні на земельній ділянці (для організації проїзду, встановлення сервітуту) кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", підземні комунікації та чи можливе прокладення нових підземних та наземних комунікацій?

7) Чи може негативно вплинути організація проїзду з встановленням сервітуту з території земельної ділянки ТОВ "Ільмєр" з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл ., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1, до провулку Курортний через частину земельної ділянки кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", на оздоровлення та відпочинок громадян, які знаходяться на лікуванні та оздоровленні у Санаторію "Салют" з урахуванням існуючої забудови?

8) Чи буде рівень шуму та забруднення небезпечним чи шкідливим для пацієнтів Санаторію "Салют" в результаті встановлення сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", права проїзду транспортним засобом та прокладення інженерних мереж до земельної ділянки з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що належіть на праві власності ТОВ "Ільмєр" та знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1?

9) Чи є частина автостоянки, що знаходиться на території організації проїзду та встановлення сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют", капітальними будівлями та спорудами? Якщо так, то яка група капітальності?

10) Чи є необхідним та можливим перенесення частини автостоянки, що знаходиться на території організації проїзду та встановлення сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют"?

11) Яким шляхом та на яку територію може бути здійснене перенесення частини автостоянки, що знаходиться на території організації проїзду та встановлення сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют"?

12) Яка вартість будівельних робіт з перенесення частини автостоянки, що знаходиться на території організації проїзду та встановлення сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га та належить на праві постійного користування Спеціалізованому Одеському санаторію "Салют"?

13) Якими є витрати Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют" зі сплати земельного податку в частині тієї площі, на якій можливе встановлення постійного земельного сервітуту на земельній ділянці кадастровий номер :51:003:0071, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Варламова (Піонерська), 28, площею 0,1689 га, права проїзду транспортним засобом та прокладення інженерних мереж до земельної ділянки з кадастровим номером :51:003:0264 площею 1,4993 га, що належіть на праві власності ТОВ "Ільмєр" та знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, земельна ділянка 1?

Таким чином, суд першої інстанції, погодився з доводами позивача про необхідність призначення комплексної експертизи, яка надасть відповіді на поставлені питання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Спеціалізований Одеський санаторій "Салют" звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач-2 просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області про призначення комплексної судової експертизи від 18.11.2019р. по справі №916/2965/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначив, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншім способом, при цьому, статтею 99 Земельного кодексу України передбачено такий вид земельного сервітуту як право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Проте, на земельній ділянці санаторію розташована автомобільна стоянка, яка повинна знаходитись в зручному місці, а саме: на території, що належить санаторію для її зручного використання відпочиваючими - особами з інвалідністю з захворюванням опорно - рухового апарату та переважно похилого віку.

Відповідач-1 наполягає на тому, що земельні ділянки санаторію являють собою землі оздоровчого призначення, а тому, відповідно до ст. 48 Земельного кодексу України, на них забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню або може негативно вплинути на природні лікувальні властивості цих земель. На територіях лікувально-оздоровчих місцевостей і курортів встановлюються округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони. У межах округу санітарної (гірничо-санітарної) охорони забороняються передача земельних ділянок у власність і надання у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам для діяльності, несумісної з охороною природних лікувальних властивостей і відпочинком населення. Територія санаторію має природні лікувальні ресурси, необхідні для їх експлуатації будівлі та споруди з об`єктами інфраструктури, використовується з метою лікування, медичної реабілітації, профілактики захворювань та для рекреації і підлягає особливій охороні.

Спеціалізований Одеський санаторій "Салют" вказує, що згідно зі статтею 21 Закону України «Про курорти», організація обслуговування на курортах здійснюється санаторно-курортними закладами різних форм власності, створеними в установленому законодавством України порядку, і спрямовується на забезпечення умов для повноцінного лікування, медичної реабілітації та профілактики захворювань шляхом прийняття громадянами лікувальних процедур, а також забезпечення належних умов їх проживання, харчування, одержання культурно-побутових послуг.

Апелянт зазначає, що відповідно до Положення про Спеціалізований Одеський санаторій «Салют», затвердженим наказом Міністерством соціальної політики України від 08.10.2012 року № 635, санаторій створений з метою надання санаторно - курортного лікування, обстеження та забезпечення організованим відпочинком ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про онови соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» та інших громадян; що на його землях, які є землями оздоровчого призначення, забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню або може негативно вплинути на природні лікувальні властивості цих земель; що на територіях лікувально-оздоровчих місцевостей і курортів встановлюються округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони. В свою чергу, у межах округу санітарної (гірничо-санітарної) охорони забороняються передача земельних ділянок у власність і надання у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам для діяльності, несумісної з охороною природних лікувальних властивостей і відпочинком населення.

Також, апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи знаходяться висновки усіх відповідних органів. Усі питання сформульовані так, що спеціаліст зі спеціальними знаннями не потрібен.

Отже, зазначаючи, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, апелянт вказує, що судом першої інстанції було безпідставно призначено судову експертизу, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розумний строк розгляду справи.

Більш детально доводи Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют" викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Спеціалізованого Одеського санаторію «Салют» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. по справі №916/2965/19, розгляд якої призначено на 22 січня 2020 року.

15.01.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Ільмєр" надійшов відзив на апеляційну скаргу Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют", в якому позивач по справі просив суд, зокрема, залишити останню без задоволення, а ухвалу від 18.11.2019р. про призначення комплексної судової експертизи - без змін.

22.01.2020р. від Міністерства соціальної політики України до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення, в яких третя особа просить суд задовольнити апеляційну скаргу Спеціалізованого Одеського санаторію «Салют» та скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні 22.01.2020р. представників учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення експертизи по даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про судові експертизи» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.02.2012 р., судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.

Таким чином, судова експертиза призначається судом з метою забезпечення доказів у справі та у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з вимогами Закону України «Про судову експертизу», пункту 1.8 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності; підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом).

Відповідно до ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а у матеріалах справи відсутні відповідні експертні висновки, які могли би встановити або оцінити фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи та під час розгляду останньої, у сторін виникли розбіжності щодо питання наявності можливості користування частиною території санаторію у цілях задоволення потреб позивача, пов`язаних із будівництвом жилого комплексу.

Приймаючи до уваги суперечливий характер обставин, що мають значення для справи, враховуючи предмет доказування у даній справі, відсутність у матеріалах справи будь-якого експертного висновку, що встановлює фактичні обставини справи, а також з огляду на наявну заяву про призначення комплексної судової земельно-технічної, будівельно-технічної та з безпеки життєдіяльності експертизи, апеляційна колегія вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави, призначити комплексу експертизу у даній справі, з метою визначення можливості щодо встановлення земельного сервітуту або її відсутності.

При цьому, перелік питань, поставлених судом першої інстанції, відповідає орієнтованому переліку питань для даних видів експертиз, передбачених Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень ( Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5)).

Призначення господарським судом судової експертизи у справі та, відповідно, її проведення експертною установою зумовлюють неможливість проведення подальших процесуальних дій, тому Господарський суд Одеської області обґрунтовано скористався наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України правом та зупинив провадження у справі до одержання результатів цієї експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи не суперечить чинному законодавству та сприятиме вирішенню питання, необхідного у даній справі для дослідження обставин, що входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, а тому, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав призначення судової експертизи відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Відтак, ухвала місцевого господарського суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, а передбачені законом підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. по справі №916/2965/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованого Одеського санаторію "Салют" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. по справі №916/2965/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. по справі №916/2965/19 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст складено 23.01.2020 року

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.