СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. Справа № 917/921/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - Шулік О.Й., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ№2417 від 30.10.2018, ордер серія ПТ№105049 від 21.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Борщенка Олександра Івановича (вх. №3397П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.10.2019 у справі №917/921/19 (суддя Сірош Д.М., повний текст рішення підписано 11.10.2019)

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області, м. Кременчук Полтавської області

до Фізичної особи - підприємця Борщенка Олександра Івановича, с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області

про стягнення безпідставно збережених коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Борщенка Олександра Івановича про стягнення 651.579,79 грн безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.10.2019 у справі №917/921/19 позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з Борщенка Олександра Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 651.579,79 грн та 9735,79 грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідач, ФОП Борщенко О.І., з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення, та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права та невірно застосував норми матеріального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 апеляційну скаргу ФОП Борщенко О.І. було залишено без руху.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019, після усунення стороною недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Борщенко О.І. та призначено її до розгляду на 19.12.2020.

Послідуючий рух справи відображено у відповідних ухвалах апеляційного господарського суду.

Представник позивача, Кременчуцької міської ради Полтавської області відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні просить рішення Господарського суду Полтавської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В ході судового засідання представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила рішення Господарського суду Полтавської області від 01.10.2019 скасувати та в позові відмовити.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 19.12.2007 Кременчуцька міська рада Полтавської області та ФОП Борщенко Олександр Іванович уклали договір оренди земельної ділянки кадастровий №:10:001:0150, загальною площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вулиці Ярмаркова, в районі авторинку в м. Кременчуці.

Зазначений договір зареєстровано у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №05 від 14.01.2008. Від цієї ж дати між сторонами за договором оренди було підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки по вул. Ярмарковій в районі авторинку в м. Кременчуці.

Укладанню зазначеного договору передувало прийняття рішення ХХ сесії міської ради V скликання від 27.11.2007 про надання ФОП Борщенку О.І. зазначеної земельної ділянки.

Рішенням ХLII сесії міської ради V скликання від 30.06.2009 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" поновлено з 14.01.2009 до 14.01.2010 договір оренди землі, зареєстрований у книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договір оренди землі 14.01.2008 №05.

25.09.2009 Кременчуцька міська рада Полтавської області та ФОП Борщенко Олександр Іванович уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою поновлено з 14.01.2009 до 14.01.2010 договір оренди землі кадастровий №:10:001:0150, загальною площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вулиці Ярмаркова, в районі авторинку в м. Кременчуці.

Рішенням XXX сесії міської ради VI скликання від 26.03.2013 "Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам в м. Кременчуці" ФОП Борщенку О.І. надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вул. Ярмарковій, в районі авторинку, про виконання умов зазначених в рішенні.

Рішенням XXXVI сесії міської ради VI від 29.10.2013 "Про подовження строку дії дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам та щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок в м. Кременчуці" ФОП Борщенку О.І. подовжено строк дії дозволу на розроблення та подачу на розгляд та затвердження технічних документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вул. Ярмарковій, в районі авторинку.

Рішенням ХLII сесії міської ради VI від 28.01.2014 "Про подовження строку дії дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам та щодо поділу (об`єднання) земельних ділянок в м. Кременчуці" ФОП Борщенко О.І. подовжено строк дії дозволу на розроблення та подачу на розгляд та затвердження технічних документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вул. Ярмарковій, в районі авторинку до 28.04.2014.

Рішенням ХLVІ сесії міської ради VI від 29.04.2014 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" ФОП Борщенку затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вул. Ярмарковій, в районі авторинку. Зобов`язано ФОП Борщенка О.І. виконати обов`язки землекористувача відповідно до статті 96 Земельного кодексу України, а саме: замовити документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою та зареєструвати право оренди земельної ділянки.

29.05.2014 Кременчуцька міська рада Полтавської області та ФОП Борщенко О.І. уклали договір оренди землі кадастровий №:10:001:0150, загальною площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вулиці Ярмаркова, в районі авторинку в м. Кременчуці, строком на один рік.

28.07.2015 рішенням LXI сесії міської ради VI скликання "Про відмову в поновленні договору оренди землі в м. Кременчуці" відмовлено ФОП Борщенку О.І. у поновлені договору оренди землі. Зобов`язано ФОП Борщенка О.І. звернутися до Кременчуцької міської ради з заявою про поновлення договору оренди землі після сплати заборгованості по сплаті орендної плати за землю в повному обсязі, або повернути земельну ділянку до земель міської ради у стані, не гіршому в порівнянні з тим, у якому її одержано в оренду за відповідним актом прийому передачі.

26.03.2019 спеціалістами управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області складено акт обстеження земельної ділянки. Так, в акті зафіксовано, що під час обстеження земельна ділянка площею 3395 кв.м кадастровий №:10:001:0150 дійсно використовується ФОП Борщенком О.І. Територія огороджена бетонним парканом, частково заасфальтована, на ній розташований металевій навіс, декілька металевих контейнерів та нежилих конструкцій, чотири капітальних гаражі. По периметру земельної ділянки знаходяться автомобілі та заскладовані будівельні матеріали. Земельна ділянка має обмеження - заборона капітального будівництва, в тому числі в зоні перспективного будівництва мостового переходу.

За твердженнями позивача, у період з 04.06.2016 (включно) по 04.06.2019 (включно) відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Зазначене стало підставою для звернення позивача до господарського суду із позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким задовольнив позовні вимоги, зазначив, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, оскільки в матеріали справи відсутні докази належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації такого права. Крім того, матеріали справи не містять доказів повернення міській раді земельної ділянки, як це передбачено пунктом 21 договору оренди землі від 29.05.2014. Відповідний акт прийому-передачі земельної ділянки сторонами не підписано. Отже, господарський суд дійшов висновку, що ФОП Борщенко Олександр Іванович, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна на орендованій земельній ділянці безпідставно збережених коштів орендної плати у розмірі 651.579,79 грн на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, площею 3395 кв.м для використання під тимчасовий майданчик для зберігання, виготовлення та продажу будівельних матеріалів по вулиці Ярмарковій на авто- ринку в м. Кременчуці.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини 1 ст.1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Колегія суддів зазначає, що для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, об`єктом цивільних прав та обґрунтованість порядку та підстав здійснення нарахування орендної плати за користування такою.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України),

У силу приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Частиною 1 ст.79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, в даному випадку, позивачем не надано до суду беззаперечних доказів використання протягом заявленого у позові періоду (за 2016, 2017, 2018, 2019 роки) відповідачем спірною земельною ділянкою.

Як наслідок, це виключає можливість обчислювати розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

Такого висновку колегія суддів апеляційної інстанції дійшла з огляду на таке.

По-перше, слід зазначити, що безпідставними є посилання господарського суду на те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2005, оскільки матеріали справи такого договору не містять, і відповідачем цей факт заперечується. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що на спірній земельній ділянці відсутні будь-які нерухомі об`єкти, а також земельна ділянка має обмеження у вигляді заборони капітального будівництва, в тому числі в зоні перспективного будівництва мостового переходу.

По-друге, в основу оскаржуваного рішення господарського суду, як на доказ використання відповідачем спірної земельної ділянки протягом 2016, 2017, 2018, 2019 роках, покладено акт обстеження земельної ділянки від 26.03.2019.

Але, цей акт не може вважатись судом належним та допустимим доказом і розумінні статті 76 ГПК України, з огляду на те, що його складено виключно за участі представників позивача, які в даному випадку є зацікавленими особами. Підписів відповідача ФОП Борщенка О.І. або підписів неупереджених осіб, зазначений акт не містить, як і не містить відомостей про повідомлення ФОП Борщенка О.І. щодо факту обстеження земельної ділянки та запрошення його для прийняття участі у відповідному заході.

В акті є посилання на огородження території, наявність металевого навісу, нежилих конструкції, автомобілів тощо. Проте, такі визначення в акті не можуть свідчити про належність зазначеного майна, розташованого на спірній ділянці, саме ФОП Борщенку О.І. Додані до акту фотографії не містять вивісок з даними, які б могли ідентифікувати ФОП Борщенко О.І., як особу, яка здійснює господарську діяльність на вказаній території.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на постанову №1240 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.03.2019, якою встановлено, що громадянин Борщенко О.І. допустив порушення Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою територія міста Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради від 01.11.2011, а саме: неналежне утримання прилеглої території до земельної ділянки, переданої по вулиці Ярмарковій, 42 В в місті Кременчуці. Той факт, що ФОП Борщенко О.І. сплатив на користь державного бюджету штраф в розмірі 850,00 грн у відповідності до зазначеної постанови, господарський суд вважає визнанням факту користування спірною земельною ділянкою.

В той же час, сплата штрафу за неналежне утримання прилеглої території до земельної ділянки, не свідчить безпосередньо про використання самої земельної ділянки, а є лише наслідком понесення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Щодо розміру неотриманої орендної плати, колегія суддів апеляційної інстанції з цього приводу зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Відповідно до частини 1 статті 13 закону України «Про оцінку земель» нормативно-грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Для визначення розміру орендної плати використовується нормативно грошова оцінка земельних ділянок, як це визначено у статті 289.1 Податкового кодексу України.

Отже, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

Визначаючи розмір орендної плати за 2016, 2017, 2018 роках, позивач повинен використовувати нормативну грошову оцінку на кожен рік окремо. В той же час, позивач здійснив розрахунок орендної плати за 2016, 2017, 2018 роки - на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2019 рік.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно не враховано доводи відповідача стосовно невірного розрахунку розміру орендної плати за 2016, 2017, 2018 роки на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.03.2019, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2019 рік не має зворотної дії у часі, а тому не може застосовуватись до минулих періодів в часі.

З огляду на зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що твердження позивача про використання відповідачем протягом спірного періоду земельної ділянки, площею 3395 кв.м, по вулиці Ярмарковій, 42 В, в місті Кременчуці - передчасними та такими, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. А тому, відповідач не міг безпідставно зберегти кошти у вигляді орендної плати за землю, якої не існувало як об`єкта цивільних прав. Крім того, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами правильність здійсненого Кременчуцькою міською радою розрахунку розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга ФОП Борщенко О.І. судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору підлягають перерозподілу, а саме: з позивача на користь відповідача за подання апеляційної скарги стягненню підлягає сума в розмірі 14.660,60 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 4 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Борщенка Олександра Івановича задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 01.10.2019 у справі №917/921/19 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, м.Кременчук Полтавської області, площа Перемоги, 2, ) на користь Фізичної особи підприємця Борщенка Олександра Івановича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 14.660,60 грн.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.01.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко