ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3550/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Ярош А.І., Діброви Г.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" - Сивак А.Л., довіреність № 1822, від 18.09.19;

від ФОП Тітаренко І.А. - Кузьменко В.В., ордер серія ОД № 320220, від 22.01.20;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019

по справі №916/3550/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Титаренко Ігоря Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

про зобов`язання вчинити певні дії,

(суддя першої інстанції: Бездоля Ю.С., дата та місце прийняття ухвали: 04.12.2019, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп.Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 (суддя - Бездоля Ю.С.) задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Тітаренка Ігоря Анатолійовича (далі - ФОП Тітаренко І.А.) за вх.№2-5927/19 про забезпечення позову у справі №916/3550/19, забезпечено позов ФОП Тітаренка І.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (далі - ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал») про визнання неправомірним нарахування ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» 97470,57 грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по вул. Отамана Головатого, 149, м. Одеса відповідно до рахунку №501054/68914 від 05.11.2019 на підставі акту відбору проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 03.10.2019 шляхом заборони ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснювати дії по припиненню надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149 - до вирішення спору у справі №916/3550/19.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по даній справі скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

На думку апелянта судом першої інстанції не було досліджено обставин справи та при постановленні ухвали не наведено жодного доказу, який би підтверджував порушення прав позивача.

Заявник апеляційної скарги вважає, що, виходячи з обставин справи, підтверджується лише наявність боргу та перспектива настання відповідальності за невиконання договірних відносин.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції фактично нівелює гарантії сторін на добросовісне виконання сторонами своїх зобов`язань, які були погоджені сторонами у двосторонньому порядку на підставі Правил водопостачання та водовідведення, шляхом виключення з договору пунктів відповідальності за його невиконання.

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» вказує, що, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд вирішив покласти відповідальність за недотримання позивачем умов договору на відповідача, фактично зобов`язавши надавати безкоштовно платні послуги для здійснення позивачем своєї господарської діяльності.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №916/3550/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 призначено до розгляду на 27.12.2019.

23.01.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ФОП Титаренко І.А. заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2020 ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 прийнято до провадження колегією суддів у новому складі: головуючий суддя Принцевська Н.М., судді: Діброва Г.І., Ярош А.І.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та на скасуванні ухвали суду першої інстанції. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

ФОП Тітаренко І.А. звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання неправомірним нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" 97470,57 грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по вул. Отамана Головатого, 149, м. Одеса відповідно до рахунку №501054/68914 від 05.11.2019 на підставі акту відбору проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 03.10.2019.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи №916/3550/19 у порядку загального позовного провадження.

03.12.2019 за вх.№2-59257/19 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" до вирішення по суті справи здійснювати дії по припиненню надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним.

08.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал (водоканал, відповідач) та Тітаренком Ігорем Анатолійовичем (споживач, позивач) укладений договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення (для юридичних осіб) №30815, відповідно до якого водоканал зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір набуває чинності з дати прийняття в експлуатацію засобу обліку води та підписання обома сторонами відповідного акту технічного обстеження водомірного вузлу та діє на протязі з 02.07.2016 до 31.12.2020, але в будь-якому випадку в частині розрахунків за отримані послуги з водопостачання та водовідведення цей договір діє до повного погашення заборгованості.

Відповідач у листі від 06.11.2019 повідомив позивача про необхідність здійснення плати за скид ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізацію у розмірі 97470,57 грн. У листі від 06.11.2019 відповідачем також звернено увагу позивача, що у випадку не оплати позивачем донарахувань відповідача, відповідач буде змушений припинити позивачу надання послуг з водовідведення без додаткового попередження з 25.11.2019; питання про відновлення послуг водовідведення при цьому буде розглядатись в порядку загальної черги та тільки після надання документів на підтвердження погашення боргу, а також оплати робіт, пов`язаних з припиненням та поновленням надання послуг.

Намір відповідача, висловлений у листі від 06.11.2019, став підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про визнання неправомірним нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" 97470,57 грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по вул. Отамана Головатого, 149, м. Одеса відповідно до рахунку №501054/68914 від 05.11.2019 на підставі акту відбору проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 03.10.2019 та із відповідною заявою про забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії з припинення надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149.

Позивач вважає, що до вирішення судом даного спору по суті неможливо визначити, чи є дії відповідача щодо припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення правомірними. Натомість, як зазначає позивач, у випадку задоволення позовних вимог позивач буде змушений докладати зайвих зусиль для відновлення підключення до відповідних мереж, що в решті впливає на добросовісне виконання обома сторонами умов укладеного між ними господарського договору.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 (суддя - Бездоля Ю.С.) задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Тітаренка Ігоря Анатолійовича (далі - ФОП Тітаренко І.А.) за вх.№2-5927/19 про забезпечення позову у справі №916/3550/19, забезпечено позов ФОП Тітаренка І.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (далі - ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал») про визнання неправомірним нарахування ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» 97470,57 грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по вул. Отамана Головатого, 149, м. Одеса відповідно до рахунку №501054/68914 від 05.11.2019 на підставі акту відбору проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 03.10.2019 шляхом заборони ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснювати дії по припиненню надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149 - до вирішення спору у справі №916/3550/19.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», а ухвала Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 залишається без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ст. 136 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. В пункті 3" було зазначено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник і майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції на вимогу колегії суддів надано копію договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, укладений між сторонами по справі, а також копію листа ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» від 06.11.19. Оригінали вказаних документів оглянуто колегією суддів в судовому засіданні.

Розділом 5 укладеного між сторонами договору визначено умови зупинення та припинення водопостачання.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Водоканал має право, завчасно попередивши споживача, обмежити пбо припинити надання йому послуг у випадках: невиконання споживачем умов договору, несвоєчасного внесення оплати за надані послуги, невиконання споживачем умов Правил №37 та заходів з нормалізації якості та режиму скиду стічних вод.

З наданого позивачем листа відповідача від 06.11.2019 вбачається намір останнього припинити позивачу надання послуг з водовідведення у разі неоплати позивачем донарахувань за скид стічних вод.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спір у даній справі з урахуванням заявлених позовних вимог стосується визначення судом правомірності/неправомірності нарахування плати за скид понаднормативних стічних вод підприємством.

Разом з тим, у зв`язку з несплатою коштів за скид понаднормативних стічних вод підприємством позивач відповідно до умов договору має намір припинити надання послуг водовідведення за договором №30815, укладеним між сторонами.

Доводи апелянта щодо покладення відповідальності за недотримання позивачем умов договору на відповідача та фактичне зобов`язання надавати безкоштовно послуги, судовою колегією відхиляються, як хибні та такі, що спростовуються матеріалами справи.

Так, подана позивачем заява стосується конкретного спірного нарахування за понаднормативний склад стічних вод, який є предметом позовних вимог, внаслідок несплатия якого є реальна загроза відключення позивача від системи водопосатчання та водовідведення за умовами договору, а не звільнення позивача від оплати за надані послуги взагалі. Забезпечення позову застосовано судом лише на час розгляду справи та вирішення спору по суті, що жодним чином не порушує права відповіача на отримання в подальшому оплати наданих послуг.

Також колегією суддів не приймаються доводи заявника апеляційної скарги щодо виходу за межі вимог при вирішенні питання заборони відключення, в тому числі від мережі водопостачання, оскільки як вже зазначалося вище, сторони в добровільному порядку уклали договір, за умовами Розділу 5 якого передбачили припинення саме водопостачання споживача у випадку несвоєчасного внесення оплати за надані послуги (п.5.3 Договору)

З огляду на те, правомірним є висновок суду першої інсатанції, що задля забезпечення збалансованості інтересів сторін, не втручаючись при цьому в господарську діяльність відповідача, заява позивача в порядку ст.ст. 136-140 ГПК України про забезпечення позову підлягає задоволенню, а позов - забезпеченню шляхом заборони відповідачу здійснювати дії з припинення надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149.

У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та забезпечено позов ФОП Тітаренка І.А. до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання неправомірним нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" 97470,57 грн. плати за скид понаднормативних стічних вод по вул. Отамана Головатого, 149, м. Одеса відповідно до рахунку №501054/68914 від 05.11.2019 на підставі акту відбору проб на контрольний хімічний аналіз стічних вод від 03.10.2019 шляхом заборони ТОВ "Інфокс" в особі Філії "Інфоксводоканал" здійснювати дії по припиненню надання послуг ФОП Тітаренку І.А. в рамках договору №30815 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 08.09.2016 по об`єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 149 до вирішення спору у справі №916/3550/19

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019

по справі №916/3550/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.12.2019 по справі №916/3550/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.01.2020 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош