Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/851/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши матеріали справи за позовом Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "ОСВІТНЯ АГЕНЦІЯ МІСТА КИЄВА" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 3, )

до Фізичної особи-підприємця Войтович Ольги Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості в сумі 4 696,80 грн.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року Комунальне некомерційне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "ОСВІТНЯ АГЕНЦІЯ МІСТА КИЄВА" (далі Підприємство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Войтович Ольги Анатоліївни (далі Підприємець) про стягнення 4 696,80 грн. штрафу, нарахованого відповідачу у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов Договору №06-09/75 від 26.06.2019 про закупівлю товару.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін. Запропоновано відповідачу подати протягом 15 днів з моменту отримання ухвали відзив на позовну заяву та письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно направити позивачу копію відзиву та додані до нього документи, а докази такого надіслання надати суду.

Ухвалу суду від 03.12.2019 надіслану відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою вказаною у позовній заяві, що відповідає офіційній юридичній адресі відповідача, останній не отримав (поштове повернення на а.с. 59-62), про що відділенням поштового зв`язку зроблено відмітку "за закінченням терміну зберігання". Разом з тим, вказана ухвала була надіслана судом на електронну адресу відповідача наведену у позовній заяві: (підтвердження про надіслання на а.с. 63).

16.01.2020 до суду надійшов відзив від відповідача, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також до відзиву додано заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Однак, суд не приймає відзив відповідача до розгляду, оскільки останній не відповідає вимогам наведеним в статті 165 ГПК України, зокрема, не містить доказів надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.06.2019 між Підприємством (Замовник) та Підприємцем (Виконавець) було укладено договір №06-09/75 про закупівлю товару (далі Договір, а.с. 41- 45).

Відповідно до предмету Договору Виконавець зобов`язався поставити Замовнику настінні емблеми та інформаційні таблички за кодом CVP за ДК 021:20-1 Фурнітура різна, а замовник зобов`язався в свою чергу прийняти та оплатити грошові кошти за товар в розмірі та в термін, передбачені цим Договором. Найменування, номенклатура, асортимент, ціна та кількість Товару визначається згідно Додатку 1 (Специфікація і вартість товару), що є невід`ємною частиною цього Договору. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків, про що сторони зобов`язані внести відповідні зміни до цього договору (п. п. 1.1.-1.3.).

Розділом ІІІ сторони погодили ціну договору та порядок здійснення розрахунків, відповідно до якого, зокрема: ціна договору складає 23 484,00 грн; ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін; замовник сплачує кошти за поставлений товар не пізніше 10 банківських днів після підписання сторонами відповідної видаткової накладної на товар, інших супровідних документів, необхідних для здійснення поставки виконавцем, за умови отримання замовником відповідного бюджетного фінансування.

Згідно з розділом 4 - Умови та строки постачання товару: поставка товару здійснюється впродовж 15 робочих днів з моменту підписання цього договору (п. 4.1); поставка товару здійснюється повністю та супроводжується відповідними видатковими накладними, оформленими в установленому порядку (підписаними замовником та виконавцем) (п. 4.2 Договору); перед постачанням та монтажем виконавець зобов`язаний узгодити макет (остаточний вигляд та пропорції) товару з замовником (п. 4.6 Договору).

У відповідності до пункту 5.3.1 Договору виконавець зобов`язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Договір, відповідно до п. 9.1 набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін та діє до 31.12.2019, в частині фінансових розрахунків до повного виконання зобов`язань.

За взаємною згодою сторін до цього договору можуть вноситись зміни та доповнення шляхом укладення додаткових угод (п. 10.5 Договору).

Договір підписаний повноважним представником Підприємства та Підприємцем, а також скріплений відбитками печаток вказаних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2019 Підприємець передав, а Підприємство прийняло товар визначений у специфікації до Договору на загальну суму 23 484,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №16 та №17, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 52, 53).

Отже, Підприємець виконав умови Договору в частині поставки товару, однак, з порушенням строку визначеного пунктом 4.1 Договору, відповідно до якого товар мав бути поставлений Замовнику протягом 15 робочих днів з моменту підписання Договору, тобто до 17.07.2019. Інший строк поставки сторони додатковими угодами, як це обумовлено Договором, не погоджували.

Враховуючи несвоєчасну поставку товару відповідачем, позивач, на підставі п. 6.1 Договору нарахував відповідачу штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару, а саме 4 696,80 грн. (23 484,00 х 20%), про стягнення якого звернувся до суду.

З наведених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої вимоги про нарахування відповідачу штрафу обґрунтованими, у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної поставки товару.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 Цивільного кодексу України, та частини 6 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Наведений позивачем розрахунок штрафу в розмірі 20% від вартості непоставленого товару є арифметично вірним та відповідає умовам Договору, а також вимогам чинного законодавства.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 4 696,80 штрафу є законними та підлягають задоволенню.

Відповідач не навів суду належних аргументів на спростування позову та не повідомив суду обставин, які б переважили аргументи позивача або викликали обґрунтовані сумніви стосовно заявлених вимог. Доводи позивача відповідачем не спростовані, а відтак вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати в сумі 1 921,00 грн. судового збору підлягають до стягнення на підставі ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 237- 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "ОСВІТНЯ АГЕНЦІЯ МІСТА КИЄВА" до Фізичної особи-підприємця Войтович Ольги Анатоліївни про стягнення 4 696,80 грн. штрафу задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Войтович Ольги Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "ОСВІТНЯ АГЕНЦІЯ МІСТА КИЄВА" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 3, , рахунок: НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) штраф за несвоєчасну поставку товару в сумі 4 696 (чотири тисячі шістсот дев`яносто шість) грн 80 коп. та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 21.01.2020.

Інформацію по справі, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич