ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.01.2020 Справа № 905/625/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області

до відповідача1: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь Донецької області

до відповідача2: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

про визнання положень договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. недійсними, -

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Іоннікова Ю.В. за довіреністю №14-269 від 26.12.2018р., Єфременко О.О. за довіреністю №14-489 від 20.12.2019р.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України (в редакції від 23.03.2017р.) - 16.05.2017р. строк підготовчого провадження продовжено на 15 днів до 06.06.2017 року.

У судовому засіданні 26.12.2019р. оголошено перерву до 23.01.2020 року.

ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, про визнання недійсним пункту 7.2 договору №2724 - ПР купівлі - продажу природного газу від 16.12.2014р., укладеного між ПРАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" та НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" у частині стягнення штрафу за прострочення платежу у розмірі семи відсотків від суми простроченого платежу, визнання недійсною додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. до договору №2727 - ПР купівлі - продажу природного газу від 16.12.2014р., укладеного між ПРАТ "ММК ІМ. ІЛЛІЧА" та НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність п.7.2. спірного договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. ст.61 Конституції України, а також на підписання додаткової годи до договору №4 від 30.03.2015р. невідомою особою, з огляду на що останній підлягає визнанню недійсним.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.230 Господарського кодексу України, ст.ст. 202, 203, 208, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 54 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.).

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 23.03.2017), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/625/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.03.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/625/17.

15.05.2017р. до канцелярії господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області до ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, про визнання відсутнім у ОСОБА_1 права звертатись до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2017р. зустрічну позовну заяву повернуто Приватному акціонерному товариству "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" без розгляду на підставі п.4, п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.).

22.05.2017р. до господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга б/н б/д Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області, на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.05.2017р. по справі №905/625/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.05.2017р. зупинено провадження у справі № 905/625/17 у зв`язку з направленням справи до Донецького апеляційного господарського суду та до повернення матеріалів справи до господарського суду Донецької області.

26.12.2017 р. матеріали справи надійшли на адресу господарського суду Донецької області.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2018р., у зв`язку з закінченням повноважень судді Кротінової О.В., призначено головуючого суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2018р. поновлено провадження у справі 905/625/17, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 23.01.2019р.

28 грудня 2018 року листом №005218, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс", м. Маріуполь на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. по справі №905/625/17, Східний апеляційний господарський суд, посилаючись на п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, витребував матеріали справи №905/625/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.01.2019р. зупинено провадження у справі № 905/625/17 у зв`язку з направленням матеріалів справи №905/625/17 до Східного апеляційного господарського суду для подальшого їх направлення до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс", м. Маріуполь Донецької області та повернення матеріалів справи до господарського суду Донецької області.

15 квітня 2019 року матеріали справи №905/625/17 повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.04.2019р. поновлено провадження у справі 905/625/17, підготовче засідання призначено на 08.05.2019 року.

24 травня 2019 року листом №010813, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод", м. Маріуполь Донецької області на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. по справі №905/625/17, Східний апеляційний господарський суд, посилаючись на п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, витребував матеріали справи №905/625/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.05.2019р. зупинено провадження у справі № 905/625/17 до усунення обставин, що зумовили його зупинення.

04.06.2019 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача 2 надійшов відзив б/н від 29.05.2019р. на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань згідно з ч.2 ст.231 ГК України. Крім того, відповідач 2 зазначив про схвалення останнім спірної додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. до виконання шляхом вчинення юридичної значимих дії, що свідчить про її дійсність, отже спірна додаткова угода не суперечить законодавству. Разом з цим, відповідачем 2 зазначено про недоведеність позивачем наявності порушеного права останнього.

07 серпня 2019 року матеріали справи №905/625/17 повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2019р. поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.09.2019р.

28 серпня 2019 року листом №017571, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Комсомольське рудоуправління", м. Маріуполь Донецької області на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.2017р. по справі №905/625/17, Східний апеляційний господарський суд, посилаючись на п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, витребував матеріали справи №905/625/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2019р. зупинено провадження у справі № 905/625/17 у зв`язку з направленням матеріалів справи №905/625/17 до Східного апеляційного господарського суду для подальшого їх направлення до Верховного Суду до повернення матеріалів справи №905/2550/17 до господарського суду Донецької області.

11 листопада 2019 року матеріали справи №905/625/17 повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.11.2019р. поновлено провадження у справі 905/625/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2019 року.

05 грудня 2019 року від позивача надійшла заява б/н від 05.12.2019р. про відвід судді Чернової О.В. від розгляду справи № 905/625/17, зі змісту якого вбачається, що позивач посилається на порушення порядку визначення складу суду для розгляду справи №905/625/17, передбаченого ч.1 ст.32 ГПК України, що на думку позивача, є підставою для відводу судді Чернової О.В. від розгляду справи №905/625/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.12.2019р. відкладено розгляд справи на 26.12.2019 року, матеріали справи №905/625/17 передано на автоматизований розподіл судової справи для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чернової О.В. від розгляду справи № 905/625/17.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019р. заяву про відвід судді Чернової О.В. від розгляду справи № 905/625/17 розподілено для розгляду судді Ніколаєвій Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.12.2019р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чернової О.В. від розгляду справи № 905/625/17 відмовлено.

26 грудня 2019 року від позивача надійшло клопотання б/н від 24.12.2019р. про передачу справи №905/625/17 за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Протокольною ухвалою від 26.12.2016р.у задоволенні клопотання позивача про передачу справи за підсудністю відмовлено.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2019р., у зв`язку з проходженням з 20.01.2020р. по 24.01.2020р. суддею Черновою О.В. навчання у Харківському регіональному відділенні Національної школи суддів України, судове засідання призначено на 27.01.2020 року.

У судове засідання 27.01.2020 року позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Відповідач 2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2014 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - Покупець) укладено договір купівлі - продажу природного газу №2724-ПР (далі - Договір), за умовами п.1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2.).

Відповідно до п.2.1. Договору в редакції додаткової угоди №3 від 26.02.2015р. Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 121 974,732 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): січень - 41 836,681; лютий - 41 284,478; березень - 44 067,000.

Згідно з п.3.1. Договору Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання - передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

Приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця (п.3.3. Договору).

Розділом 4 Договору визначено порядок обліку газу.

Пунктом 5.2. Договору в редакції додаткової угоди №2 від 27.02.2015р. ціна за 1000 куб.м. газу становить 5 700,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 325,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 65,12 грн., всього з ПДВ - 390,72 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6 139,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 227,92 грн., всього з ПДВ - 7 367,52 грн.

Згідно з п.6.1. Договору оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться Покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж 5 (п`ять) банківських днів до початку місяця поставки газу; оплати в розмірі по 35% вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

При невиконанні Покупцем вимог, передбачених у п.6.1. цього договору Продавець має право обмежити передачу газу Покупцеві або припинити передачу газу до повного погашення заборгованості за переданий газ по цьому договору (п.6.2. Договору).

Відповідно до п.7.2. Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Умовами п.11.1. визначено, що Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині поставки природного газу з 01.01.2015р. до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості.

Договір підписаний Сторонами та скріплений печаткам підприємств у встановленому законодавством порядку.

30 березня 2015 року між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено додаткову угоду №4 до договору купівлі - продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р., якою сторони погодили викласти п.5.2. статті 5 «Ціна договору» Договору у наступній редакції: «Ціна за 1000 куб.м. газу становить 8 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 325,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 65,12 грн., всього з ПДВ - 390,72 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 9 403,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 880,72 грн., всього з ПДВ - 11 284,32 грн.».

Посилаючись на невідповідність п.7.2. спірного договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. ст.61 Конституції України, а також на підписання додаткової годи до договору №4 від 30.03.2015р. невідомою особою, позивач наполягає на визнанні п.7.1. договору та додаткової угоди недійсними.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до чч.1,2 ст.1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на момент звернення позивачем з позовом до суду) підприємства, установи, організації, інші юридичної особи (у тому числі іноземні), громадяни, які провадять підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду по захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини першої та другої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Як встановлено судом, позивач є власником іменних простих без документарних акцій Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (код цінних паперів: UA ) у кількості 1236 шт., загальна номінальна вартість яких складає 309,00 грн., що становить 0,0000% частки у Статутному капіталі Товариства, що підтверджується Випискою про стан рахунку в цінних паперах на 09.03.2017р. Депозитарної установи - ТОВ «Об`єднана реєстраційна компанія», копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.15 том І).

Як вбачається з умов договору купівлі - продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. та додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. до нього, позивач не є стороною вказаного правочину.

Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Отже, акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Так, в обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначає про невідповідність п.7.2. спірного договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. ст.61 Конституції України, а також підписання додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. невідомою особою.

При цьому, позивач не зазначає у позові, яким саме чином положення п.7.2. спірного договору та укладення додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. порушує його корпоративні права, не доводить, в чому полягає порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів з боку відповідачів.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, заперечувати дійсність правочину в судовому порядку вправі одна із сторін договору або інша заінтересована особа.

Цивільний кодекс України не містить визначення поняття «заінтересована особа», залишає його оціночним. Тому заінтересованою особою може виступати будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Суд звертає увагу, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва. Законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатись до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва, хоча спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб`єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Отже, представництво акціонером (учасником) інтересів товариства можливе лише на засадах уповноваження акціонера (учасника) цим товариством на вчинення такого представництва.

Проте, належних у розумінні ст.76 ГПК України доказів надання ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» позивачу повноважень на вчинення представництва Товариства суду не надано.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд, в першу чергу, повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Згідно вимог п.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивач не довів свої вимоги належними доказами стосовно порушення його корпоративних прав саме фактом погодження умов п.7.2. спірного договору та підписанням додаткової угоди №4 від 30.03.2015р., і яким саме чином умови п.7.2. спірного договору та додаткової угоди №4 від 30.03.2015р. вплинули в подальшому на його корпоративні права.

Суд зазначає, що встановлення факту відсутності порушень корпоративних прав та інтересів позивача укладенням спірного договору не потребує подальшого дослідження правомірності вказаного правочину.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача, з огляду на що підстави для задоволення позову - відсутні.

Судовий збір у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ про визнання положень договору купівлі-продажу природного газу №2724-ПР від 16.12.2014р. недійсними - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 29.01.2020 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua