ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.01.2020 м.Дніпро Справа № 904/1645/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі

судді - доповідача: Широбокової Л.П.

суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/1645/19 (суддя Манько Г.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", м. Дніпро

про стягнення 2 306 068, 21 грн

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/1645/19 (суддя Манько Г.В.) зупинено провадження у справі №904/1645/19 у зв`язку з надходженням запиту Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019 про термінове надіслання справи №904/1645/19 у зв`язку з надходженням касаційної скарги ТОВ «ІММЕ» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 з урахуванням положень п. 17.10 Перехідних положень ГПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ «ІММЕ», в якій просило ухвалу суду від 07.10.2019 скасувати як таку, що не відповідає засадам законності та обґрунтованості, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ІММЕ» було подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі №904/1645/19.

У зв`язку з наведеним для забезпечення скерування матеріалів справи №904/1645/19 до Верховного Суду за запитом Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019 Господарським судом Дніпропетровської області було зупинено провадження у справі №904/1645/19, про що винесено оскаржувану ухвалу від 07.10.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ІММЕ» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі №904/1645/19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 після повернення справи з Верховного Суду поновлено провадження у ній з 21.01.2020, справа призначена до розгляду по суті в судовому засіданні.

Таким чином, дія ухвали суду від 07.10.2019 вичерпана наступним прийняттям судом першої інстанції ухвали від 27.12.2019 про поновлення провадження у справі.

Враховуючи викладене, подання даної апеляційної скарги визнається судом як зловживання процесуальними правами, бо вона подана на ухвалу суду, дія якої закінчилася (вичерпана).

Тому, така скарга відповідно до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України повертається судом скаржнику.

Крім того, суд звертає увагу, що апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою не дотримані положення ГПК України щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість ухвали суду; не надано доказів сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги та доказів надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Апелянтом пропущений процесуальний строк на оскарження ухвали суду від 07.10.2019, визначений ч.1 ст. 256 ГПК України, при цьому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з обґрунтуванням причин пропуску до апеляційної скарги не додано, в тексті апеляційної скарги не викладено.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зазначені недоліки апеляційної скарги свідчать про явне затягування скаржником питання прийняття її до розгляду, що впливає на час розгляду спору судом першої інстанції та порушує принцип розумності строків розгляду справи судом, визначений п. 10 ч.3 ст. 2 ГПК України.

Втім, навмисне затягування судового розгляду є неприпустимим.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (справа "Смірнова проти України", заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69).

Керуючись статтями 43, 234, 235, 256, 258 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 у справі №904/1645/19.

2. Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 2 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв