Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши
матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол»
до Приватного підприємства «ТД ЗІТА»
про стягнення 80 769, 32 грн.,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підпримства «ТД ЗІТА» про стягнення 80 769, 32 грн. за здійснену поставку товару, у тому числі: 80 000, 00 грн. - сума основного боргу, 769, 32 грн. - 3 % річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.
До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 10.12.2019, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, заяву про те, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви знаходяться у позивача та надано докази оплати судового збору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/16681/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «ТД ЗІТА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» 80 000 грн. 00 коп. - заборгованості, 769 грн. 32 коп. - 3 % річних та 1921 грн. 00 коп. - судового збору.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 23.01.2020 представник позивача подав докази, що підтверджують витрати на правову допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» та адвокат Андрійчук Л.І., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000893, 01.11.2019 уклали договір про надання правової допомоги № 01/11, згідно з яким адвокат зобов`язався надавати позивачу правову допомогу у спорі з відповідачем, а позивач - оплатити такі послуги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав до суду: акт приймання-передачі виконаних послуг № 1-3 від 19.12.2019, рахунок-фактуру № 1-3 від 19.12.2019, платіжне доручення № 1089 від 20.12.2019 на суму 8000, 00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи обсяг наданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» правничої допомоги, а також прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог повністю, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000, 00 грн. є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Оскільки в рішенні Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 не вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 910/16681/19.

Керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Приватного підприємства «ТД ЗІТА» (03148, місто Київ, вулиця Героїв Космосу, будинок 17, ідентифікаційний код 38272557) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Будтеплоізол» (01001, місто Київ, вулиця Костьольна, будинок 6, офіс 23, ідентифікаційний код 41719838) 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк