РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 910/14064/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК"

про стягнення 5 366 384, 20 грн.,

Представники учасників справи:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (далі - відповідач) про стягнення 5 366 384 20 грн., з яких: пеня у розмірі 3 863 796, 40 грн. та штраф у розмірі 1 502 587, 80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору № /098 від 01.10.2018 в частині поставки товарів визначених Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14064/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.11.2019, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Представник відповідача у підготовче засідання 11.11.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду із зазначенням причин повернення «за закінченням встановленого строку зберігання», № 240.

Представник позивача у підготовчому засіданні 11.11.2019 подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання суду для огляду оригіналів первинних документів, доданих до позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання по справі № 910/14064/19 на 02.12.2019.

Представник відповідача у підготовче засідання 02.12.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 13.01.2020 року.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 13.01.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 340 та конвертом за № 331, який повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою його місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвал суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Разом з цим, частина 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 року між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі заступника директора Філії БМФ «Укргазпромбуд» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" (далі - постачальник) укладено № /098 на закупівлю товарів.

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товари - нафта і дистиляти (Бензин, дизпаливо), зазначені у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору, а покупець - прийняти і оплатити Товари.

Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту передачі Товарів в резервуарах АЗС Постачальника на підставі підписаного Сторонами Акту приймання-передачі (п. 1.2. Договору).

Постачальник на підтвердження виконання свого зобов`язання, що випливає з даного, надає Покупцеві на зворотній основі електронні картки на пальне (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору найменування (номенклатура, асортимент) товарів та кількість Товарів, інші умови, зазначені Специфікації яка наведена в додатку 1 до цього Договору. Визначення термінів, застосованих у цьому Договорі наведено у додатку 2 до цього Договору.

Пунктом 1.6. Договору встановлено, що у випадках передбачених договором Покупець має право передати визначений ним обсяг товарів на відповідальне зберігання Постачальнику, а Постачальник зобов`язується зберігати Товари, передані йому Покупцем, і повернути Товари Покупцю у схоронності.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Постачальник передає у власність Покупцю Товари, якість яких відповідає умовам технічних вимог і якісних характеристик Товарів, визначеним в додатку 3 до цього Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість Договору становить - 48 399 656, 34 грн. (сорок вісім мільйонів триста дев`яносто дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень, 34 коп.), в тому числі: податок на додану вартість 8 066 699,39 грн. (Вісім мільйонів шістдесят шість тисяч шістсот дев`ять гривень, 39 коп.).

Ціна за одиницю Товару. з урахуванням умов поставки, зазначена в додатку 1 до Договору (п. 3.2. Договору).

Покупець оплачує Постачальнику Товари не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів, з моменту підписання Сторонами первинних документів, які підтверджують поставку Товарів і підставою для оплати згідно з умовами Договору (акт приймання - передачі Товарів, та видаткова накладна) (п. 4.1. Договору).

Згідно з пунктом 4.2. Договору оплата Товарів здійснюється покупцем на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі Товарів та видаткової накладної, в яких вказується конкретний асортимент, кількість та ціна Товарів.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що загальний строк поставки Товарів до 01.04.2019 року.

Поставка Товарів може здійснюватись окремими партіями. Обсяг і асортимент кожної партії визначається покупцем самостійно в межах умов даного Договору (п. 5.2. Договору).

Відпуск Товарів Покупцю здійснюється па підставі електронних карток на пальне (п. 5.3. Договору).

Відповідно до пункту 5.4. Договору сторони визначили місце поставки (передачі) Товарів: EX WORKS «Франко - завод» на території таких областей: Вінницької, Волинської. Дніпровської. Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано - Франківської, Київської, Кіровоградської. Луганської, Львівської. Миколаївської, Одеської, Полтавської, Ровенської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернігівської, Чернівецької. Перелік АЗС. на яких здійснюється поставка Товарів, зазначений в додатку 4 до цього Договору.

Як встановлено пунктом 6.3.5. Договору постачальник зобов`язується відпускати товар на АЗС та автотранспортний засіб покупця (довіреній особі покупця) на його вимогу згідно заявленим виду, маркам Товарів та їх кількості, з урахуванням добового (місячного) ліміту, що обліковується на картці на пальне. Відмова Постачальника від відпуску Товару Покупцеві (довіреній особі Покупця) фіксується одностороннім актом, складеним в довільній формі Покупцем (довіреною особою Покупця).

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором відповідно до чинного законодавства України та Договору.

Як встановлено пунктом 7.5. Договору за порушення строків поставки Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, поставку яких прострочено за кожний день прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад тридцять днів Постачальник додатково сплачує штраф в розмірі семи відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 01.04.2019, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 10.1. Договору).

Невід`ємною частиною Договору є: Додаток 1 (Специфікація), Додаток 2 (Терміни), Додаток № 3 (Технічні вимоги і якісні характеристики Товарів), Додаток 4 (Перелік АЗС, на яких здійснюється поставка Товарів), Додаток 5 (Умови поставки Товарів), Додаток 6 (Зразок заяви на поставку Товарів), Додаток 7 (Умови користування картками на пальне) (п. 13.1. Договору )

Специфікацією до Договору сторони узгодили повне (детальне) найменування товару, ціну за одиницю без ПДВ та вартість, а саме: Бензин А-92 - 280 926, 00 л, ціна за одиницю 22, 05 грн., вартість 6 191 418, 30 грн.; Бензин А - 95 - 10 181, 00 л, ціна за одиницю 22, 85 грн., вартість 232 635, 85 грн.; Дизельне пальне - 1 610 736, 00 л., ціна за одиницю 21, 05., вартість 33 905 992, 80 грн. Загальна вартість - 48 399 656, 034 грн.

02.10.2018 року позивачем у власному електронному кабінеті були визначені ліміти пального на картках та надіслано на електронну пошту відповідача () лист від 02.10.2018 №310 - ВИХ - 18-976 з об`ємом пального для його зарахування у власний електронний кабінет.

04.10.2018 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В) із заявою на поставку товарів 3101 ВИХ 310118-994, а саме Бензину А-92- 75 000, 00 л., Дизельного палива - 380 000, 00 л, Бензину А-95 - 3 000,00 л.

Листом від 04.10.2018 року № 3101 ВИХ-18-990 позивач звернувся до відповідача з проханням встановити визначені ліміти пального на картках, розблокувати операції по картках на пальне та забезпечити його відпуск у відповідності до умов Договору №/098 від 01.10.2018.

14.11.2018 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В) із заявою на поставку товарів 3101 ВИХ-18-1158, а саме Бензину А-92- 57 000,00 л., Дизельного палива - 325 000, 00 л, Бензину А-95 - 3 000,00 л.

Відповідач залишив без відповіді та без виконання надіслані позивачем заявки на поставку товарів.

05.10.2018, 06.10.2018, 07.10.2018, 08.10.2018, 07.11.2018, 08.11.2018, 10.11.2018 працівниками БМФ «Укргазпром» було підписано акти про відмову у здійсненні передачі товару довіреним особам покупця у відповідності до умов пункту 6.3.5 Договору.

Вищевказані дії відповідача стали наслідком звернення позивача з позовом до суду про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 5 366, 384, 20 грн., з яких 3 863 796, 40 грн. пеня та штраф у розмірі 1 502 587, 80 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що загальний строк поставки Товарів до 01.04.2019 року.

Поставка Товарів може здійснюватись окремими партіями. Обсяг і асортимент кожної партії визначається покупцем самостійно в межах умов даного Договору (п. 5.2. Договору).

Відпуск Товарів Покупцю здійснюється на підставі електронних карток на пальне (п. 5.3. Договору).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, за твердженням позивача, що підтверджується актами про відмову відпуску пального від 05.10.2018, 06.10.2018, 07.10.2018, 08.10.2018, 07.11.2018, 08.11.2018, 10.11.2018, а також зверненнями з листами, відповідачем не було поставлено дизельне паливо та бензин, внаслідок чого у останнього станом на момент розгляду спору існують невиконанні зобов`язання щодо поставки бензину А - 92, А - 95 та дизельного палива, тобто, на загальну суму у розмірі 48 399 656, 34 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою та сьомою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 863 796, 40 грн. та штрафу у розмірі 1 502 587, 80 грн. за неналежне виконання зобов`язань за договором, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, відповідач допустив прострочення зобов`язання з поставки обумовленого сторонами товару позивачу за Договором № /098 від 01.10.2018 року.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання.

Як встановлено пунктом 7.5. Договору за порушення строків поставки Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, поставку яких прострочено за кожний день прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад тридцять днів Постачальник додатково сплачує штраф в розмірі семи відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено.

Перевіривши заявлену до стягнення з відповідача суму пені та штрафу, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме пені у розмірі 3 863 796, 40 грн. та штрафу у розмірі 1 502 587, 80 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В; ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ) пеню у розмірі 3 863 796 (три мільйони вісімсот шістдесят три тисячі сімсот дев`яносто шість) грн 40 коп. та штраф у розмірі 1 502 587 (один мільйон п`ятсот дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн. 80 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 80 495 (вісімдесят тисяч чотириста дев`яносто п`ять ) грн. 76 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 24.01.2020 року.

Суддя М.Є.Літвінова