УХВАЛА

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/18829/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Морозов С.М., розглянувши у порядку письмового провадження подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л.

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника без вилучення паспортного документа

у справі

За позовом Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат", м. Київ

про стягнення 98 000,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" (відповідач) суми в розмірі 98 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 (повне рішення складено 28.11.2016) у справі №910/18829/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" на користь Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" 98 000,00 грн суми основного боргу та 1 470,00 грн судового збору.

09.12.2016 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ на виконання вказаного судового рішення.

26.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт" на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Судом ухвалою від 14.08.2019 року провадження справі №910/18829/16 в частині визнання у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірною бездіяльності Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо нерозгляду заяви стягувача від 03.04.2018 № 06-12/43 та неотримання дублікату виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 та зобов`язання у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016р. Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернутись до Господарського суду міста Києва для отримання дублікату виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016р. закрито.

Київським апеляційним господарським судом постановою від 11.07.2018 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 у справі №910/18829/16 скасовано та:

- скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт" на дії та бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено частково;

- визнано у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не направлення повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання;

- визнано у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання;

- визнано у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не повернення стягувачу виконавчого документа - наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016;

- зобов`язано у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати стягувачу постанову, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа;

- провадження в справі №910/18829/16 в частині визнання у виконавчому провадженні №53389769 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо розгляду та ненадання відповіді на скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" від 05.01.2018 №06-12/1 на незаконність дій працівників Подільського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві закрито.

17.10.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" надійшла скарга, у якій просить: 1) визнати у виконавчому провадженні №57978764 по виконанню наказу Господарського суду м. Києва по справі №910/18829/16 від 09.12.2016 неправомірною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві щодо не звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ТОВ "Укрпрокат" (), ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань за судовим рішенням; 2) зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві звернутись до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ТОВ "Укрпрокат" (), ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань за судовим рішенням - наказом Господарського суду м. Києва по справі №910/18829/16 від 09.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/18829/16 призначено на 05.11.2019.

30.10.2019 до суду від Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли заперечення на скаргу Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" разом з копіями матеріалів виконавчого провадження ВП№57978764 та копіями основних документів із зведеного ВП№53956365.

В судовому засіданні 05.11.2019 судом поставлено витребувати у Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві докази направлення запиту до Центру надання адміністративних послуг Подільської РДА в м. Києві №579758764/12 від 25.09.2019 та докази направлення листа Приватному акціонерному товариству "Судноплава компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" №57978764 від 28.10.2019, про що оголошено відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та оголошено перерву до 03.12.2019.

Ухвалою від 03.12.2019 року в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в справі №910/18829/16 було відмовлено.

21.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л., в якому заступник начальника просить суд встановити керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Укпрокат" Засобі В`ячеславу Володимировичу тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання зобов`язань, покладених на нього згідно наказу №910/18829/16 від 09.12.2016 Господарського суду міста Києва про стягнення з ТОВ «Укрпрокат» на користь ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» у рахунок повернення заборгованості в розмірі 99 470,00 грн.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні в державній виконавчій службі знаходиться зведене виконавче провадження №53956365, зокрема, з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва на підставі наказу №910/18829/16 від 09.12.2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" на користь Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" заборгованості у розмірі 98 000,00 грн та судового збору у розмірі 1 470,00 грн.

Боржником за вказаним виконавчим документом є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" (ідентифікаційний код 39534282).

За твердженнями заступника начальника постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є співмірним та ефективним заходом, який сприятиме забезпеченню виконання рішення суду згідно наказу господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016.

Частиною 4 статті 337 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За приписами частини 2 статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

З огляду на відсутність клопотання про здійснення розгляду подання за участю державного виконавця, враховуючи положення ч. 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, а саме строк та порядок розгляду відповідного подання, суд вважає за можливе розглянути подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л. у письмовому провадженні та без участі приватного виконавця.

Розглянувши подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" (боржника) ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, проаналізувавши норми Господарського процесуального законодавства України та Закону України "Про виконавче провадження" та дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

На виконанні в Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №53956365 про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрокат» до якого 08.07.2019 року заступником начальника Городенською Е.Л. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП№57978764 до зведеного виконавчого провадження.

З моменту відкриття виконавчого провадження і до звернення з поданням до господарського суду державним виконавцем вчинялись відповідні виконавчі дії, направлені на належне виконання вказаного наказу Господарського суду міста Києва.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України").

За змістом листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Як вбачається із матеріалів подання виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 28.12.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Укпрокат" подати декларацію про доходи та майно, а також сплатити суму боргу з урахуванням виконавчого збору.

В рамках зведеного виконавчого провадження заступником начальника Городенською Е.Л. 08.07.2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання до АТ «Укрсиббанк», де згідно відповіді ДФС боржником відкрито рахунки.

Крім того, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника 04.10.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника, а інформацію про арешт майна внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Станом на дату звернення з поданням до суду, боржником не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, в тому числі в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржником не було надано декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб.

Згідно відповіді АТ «Укрсиббанк» на постанову про арешт коштів боржника, встановлено, що рахунки боржника в установі банку закрито, залишок коштів становить 15,83 грн та на вказані кошти накладено арешт по іншому виконавчому провадженню, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником нерухомого майна на праві власності не зареєстровано.

Також, як стверджує заступник начальника, згідно матеріалів зведеного виконавчого провадження, усі постанови про відкриття виконавчого провадження, направлені боржнику для виконання повернуті до виконавчої служби із відміткою «за даною адресою не розшукано» та «вибули».

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним засновником (учасником) та керівником юридичної особи - боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" є ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

На виклики державного виконавця боржник не з`являється, будь-яким способом уникає виконання рішення суду.

Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо), або про інші підстави, внаслідок виникнення яких керівник боржника був позбавлений можливості виконати приписи Закону України "Про виконавче провадження" та забезпечити свою явку на прийом, та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій, не повідомив та з письмовими заявами до виконавця не звертався.

Нормами п. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як роз`яснив Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013, у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися;

2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати;

3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з огляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)" вбачається, що з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Наведене є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка (несвоєчасна явка) за викликом державного виконавця; ненаправлення письмового повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За приписами п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження поміж іншого має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Окрім того, що з матеріалів подання вбачається, що боржником не подано на виконання вимог приватного виконавця декларації про доходи і майно, керівник боржника на вимогу приватного виконавця не з`явився та не надав відповідних документів, а також боржником не вчинено дій з добровільного погашення присудженої до стягнення суми, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальним законом вимагається та забезпечується належна поведінка сторони в господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, тобто зловживає ним.

Більше того, підставою для звернення позивача з позовом до Господарського суду міста Києва слугувало те, що позивачем було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Укпрокат" передоплату в розмірі 100% вартості товару на суму в розмірі 98 000,00 грн, однак відповідач, в порушення умов домовленостей між сторонами, не поставив позивачу обумовлений заявкою товар, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму передоплати.

Водночас, під час розгляду даної справи боржник заперечував обґрунтованість вимог позивача про повернення суми коштів, на яку відповідачем не було здійснено обумовлену сторонами поставку товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат", в особі директора, було обізнане про існування рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 року №910/11829/16 та не вчинено жодних дій задля його виконання.

З моменту набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 року боржником так і не було здійснено погашення існуючої заборгованості.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1873/17).

Таким чином, наведені обставини перебігу розгляду справи №910/18829/16 свідчать про недобросовісність відповідача в частині користування своїми процесуальними правами та виконання своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності у суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що боржник умисно ухиляється від виконання як вимог державного виконавця, так і від виконання рішення суду від 22.11.2016 у справі №910/18829/16 в цілому.

Разом з цим, слід зазначити, що згідно ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (рішення у справі "Бурдов проти Росії").

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Оскільки у суду наявні обґрунтовані підстави для висновку про навмисне ухилення боржника від виконання остаточного рішення суду та з огляду на приписи законодавства щодо обов`язковості виконання остаточних судових рішень, суд вважає правомірним та обґрунтованим застосування до керівника (який також являється єдиним учасником та засновником) боржника такої міри примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за межі України, що узгоджується з положеннями ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", що в свою чергу є підставою для задоволення подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укпрокат" (боржника) ОСОБА_1 на строк до повного виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №910/18829/16.

Керуючись статтями 42, 43, 234, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 18, 19 Закону України "Про виконавче провадження", Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Подання заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Городенської Е.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника без вилучення паспортного документа задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на юридичну особу - боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпрокат" (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26, корпус 43; ідентифікаційний код 39534282) відповідно до наказу господарського суду міста Києва №910/18829/16 від 09.12.2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укпрокат" на користь Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" заборгованості у розмірі 98 000,00 грн та судового збору у розмірі 1 470,00 грн.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяС.М. Морозов