ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в скасуванні забезпечення позову

"23" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3575/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Судноремонтників, 1; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28; )

Про стягнення 1544164, 20 грн.

За участю:

Від позивача: Селіванов С.А., адвокат, довіреність

Від відповідача: Максименко О.А., адвокат, ордер

Встановив: Позивач - Приватне акціонерне товариство „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" про стягнення 1476595,95 грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням з боку Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26 червня 2019р. та направлено на стягнення загальної заборгованості у розмірі 1476595,95 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2019р. прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3575/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "17" січня 2020 р. о 12:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 17.01.2020р. о 12:00.

17.01.2020р. до господарського суду Одеської області позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 1544164,20 грн., з яких борг - 1469750,53 грн., пеня - 67407,19 грн., 3% річних - 7006,48 грн. Дану заяву Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" про збільшення позовних вимог вх. № ГСОО 1093/20 було прийнято судом до розгляду.

17.01.2020р. до господарського суду Одеської області позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО", які знаходяться на розрахунковому рахункових рахунках: № НОМЕР_1 у АТ „Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313; JOIN STOCK COMPANY „THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE" ACCOUNT № НОМЕР_2 (EUR) НОМЕР_4 (EUR) SWIFT EXBSUAUX; IBAN НОМЕР_3 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313; накладення арешту на майно Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО"; заборони Приватному акціонерному товариству „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" вчиняти будь-які правочини, що ставлять за мету припинення права власності на майно, яке належить Приватному акціонерному товариству „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" або надають майно іншим суб`єктам на основі права користування, права господарського відання, права оперативного управління або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених Цивільним та Господарським кодексами України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. заяву Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 2-54/20 про забезпечення позову у справі №916/3575/19 задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО", в межах суми позову у даній справі №916/3575/19, саме в розмірі 1544164 грн. 20 коп., які знаходяться на рахунових рахунках: № НОМЕР_1 у АТ „Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313; JOIN STOCK COMPANY „THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE" ACCOUNT № НОМЕР_2 (EUR) НОМЕР_4 (EUR) SWIFT EXBSUAUX; IBAN НОМЕР_3 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313. В іншій частині заяви відмовлено.

23.01.2020р. до господарського суду Одеської області від Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2020р. прийнято до розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19. Розгляд клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19 призначено на "23" січня 2020 р. о 12:30. Повідомлено сторін у справі про розгляд клопотання 23 січня 2020р. о 12:30.

Також про розгляд клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19 позивача та відповідача було повідомлено за допомогою телефонограми.

В обґрунтування поданого клопотання від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19, Приватним акціонерним товариством „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" було зазначено суду наступне.

Відповідачем було зазначено суду, що заява Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" про забезпечення позову на адресу відповідача не надходила, і як зазначає відповідач, порушено право відповідача на захист своїх прав та інтересів.

Також відповідачем було вказано суду, що ухвала господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. по справі №916/3575/19 була подана позивачем до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

22.01.2020р. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову ВП №61042422 про відкриття виконавчого провадження та постанову №ВП 61042422 про арешт коштів боржника - Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" у розмірі 1544164,20 грн., які знаходяться на рахункових рахунках Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО".

Відповідачем було зазначено суду, що Приватне акціонерне товариство „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. по справі №916/3575/19 про забезпечення позову, є необґрунтованою.

Відповідач вказує, що в своїй заяві про забезпечення позову позивач зазначав, що відповідач у 2019р. виставляв на продаж власне майно та здійснював його відчуження шляхом продажу третім особам, що підтверджується договором купівлі-продажу рефрижераторного суховантажного судна, яке було у використанні за №205СІВАСУ від 29.03.2019р., договором купівлі-продажу конструкції металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, які були у вживанні за №251 СІВАСУ від 17.04.2019р., контракту купівлі-продажу річкових буксирів-штовхачів, які були у використанні за №172 СІВАСУ від 21.03.2019р., контракту купівлі-продажу несамохідних суховантажних барж (ліхтерів), які були у використанні за №250 СІВАСУ від 16.04.2019р. та фотокопіями з сервісу інтернет сайту "Смарт тендер" лотів, виставлених на продаж, однак, вищеперелічені договори Приватним акціонерним товариством „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" були укладені ще до підписання договору з позивачем на виконання ремонтних робіт №394 ТС від 26.06.2019р.

Також відповідачем було зазначено, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між відчуженням майна відповідача і його діями, як зазначає позивач, щодо можливого ухилення Приватним акціонерним товариством „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" в подальшому від виконання судового рішення по справі №916/3575/19, а відповідні заяви позивача є голослівними та є припущеннями позивача.

Крім того, відповідач посилався на пункт 4.2. Статуту Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО", який затверджено наказом Міністерства інфраструктури України 24.10.2018 №491, яким передбачено, що управління товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

Також було зазначено суду, що статтею 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" визначено Повноваження Кабінету Міністрів України у сфері управління об`єктами державної власності, а саме п.18"И" ч.2. передбачено, що здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: визначає порядок відчуження та списання об`єктів державної власності. У ст.11 цього Закону вказано "Особливості управління та обмеження щодо розпорядження об`єктами державної власності", а саме Державне акціонерне товариство, утворене у процесі перетворення державного підприємства, 100 відсотків акцій якого належать державі, не має права безоплатно передавати закріплене за ним майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майно, що належить до основних фондів, державне акціонерне товариство має право лише за попередньою згодою органу, який здійснює управління корпоративними правами держави, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне акціонерне товариство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

На підставі цього, за посиланням відповідача, можна зробити висновок, що без згоди Міністерства інфраструктури України, Приватне акціонерне товариство „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" не має права на відчуження майна.

Відповідач вважає, що вищезазначені доводи та докази, які наданні до судупозивачем, є недостатніми та такими, що не підтверджують необхідність у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" про забезпечення позову.

Крім того, відповідач зазначив, що в провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/3478/19 за позовом Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" до Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1521760,66 грн., за Договором № 380ТС на виконання ремонтних робіт від 19.06.2019 року та по даній справі позивачем було подано заява про забезпечення позову з аналогічних підстав, однак, суддею господарського суду Одеської області Желєзною С.П. була розглянута дана заява у судовому засідання за участю сторін та винесена ухвала про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" про забезпечення позову у повному обсязі.

Таким чином, відповідач вважає, що винесення ухвали, що оскаржується, свідчить про неоднакове трактування та застосування господарським судом Одеської області норм чинного законодавства України.

Відповідач також пояснював, що ухвала господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. по забезпечення позову призвела до виникнення реальної перешкоди у веденні господарської діяльності та блокуванні роботи Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" як єдиного національного перевізника України №1 та підприємства, 100% акцій яких належать державі Україна, в особі Міністерства інфраструктури України та недоотриманні прибутку державою Україна.

За твердженням відповідача, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Частиною 11 ст. 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також відповідач зазначив, що судом не було з`ясовано та не вирішено питання щодо зустрічного зобов`язання, а тому порушено одно з основних засад господарського судочинства - рівність сторін.

Крім того, п. 6 ч. 1 ст. 13 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Оскільки заява про забезпечення позову , як вказує відповідач, не містить даної пропозиції, суд у відповідності до ч. 7 ст. 140 ГПК України повинен був повернути дану заяву заявнику.

Предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів за договором, а заявою про забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти, у зв`язку з чим відповідач вважає, що, цей захід забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, що є порушенням ч. 11 ст. 137 ГПК України.

На підставі викладеного та зазначеного, відповідач просить суд скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. про забезпечення позову по справі №916/3575/19.

У судовому засіданні, яке відбулось 23.01.2020р., присутнім представником Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" було зазначено суду наступне.

Приватне акціонерне товариство „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" в повному обсязі заперечує проти поданого клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Позивачем було зазначено суду, що надані ним докази та інформація, а саме, що Приватне акціонерне товариство „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" в 2019 році виставляло на продаж власне майно та здійснювало його відчуження шляхом продажу третім особам, що підтверджується договором купівлі-продажу рефрижераторного суховантажного судна, яке було у використанні №205СІ ВАСУ від 29.03.2019р., договором купівлі-продажу конструкції металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, які були у вживанні №251 СІ ВАСУ від 17.04.2019р., контракту купівлі-продажу річкових буксирів-штовхачів, які були у використанні №172 СІВАСУ від 21.03.2019р., контракту купівлі-продажу несамохідних суховантажних барж (ліхтерів), які були у використанні №250 СІВАСУ від 16.04.2019р., договором №467 СМТП від 05.09.2019р., договором купівлі-продажу автомобіля, який був у використанні №489 ГУ СМТП від 18.10.2019о. та фотокопіями з сервісу Інтернет сайту „Старт тендер" https://smattender.biz/ лотів виставлених на продаж - засвідчує факт отримання відповідачем відповідних грошових коштів, однак, відповідач не вчиняє відповідних дій та не виконує свої зобов`язання щодо оплати позивачу заборгованості за Договором №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26.06.2019р. та не оплачує вартість виконаних позивачем ремонтних робіт у розмірі 1469750,53 грн.

Також позивачем було зазначено, що надані ним докази, які засвідчують факт перерахування відповідачем на користь третіх осіб грошових коштів, у сукупності надають можливості дійти висновку, що відповідач розраховується за відповідну заборгованість з іншими особами, однак, ухиляться від сплати заборгованості за Договором №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26.06.2019р., що укладений з Приватним акціонерним товариством „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ".

23.01.2020р. позивачем до матеріалів справи було залучено докази визнання відповідачем заборгованості, зокрема, за Договором №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26.06.2019р., що підтверджується Листом Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 05.12.2019р. вих. № ЧМ/406.

Також позивачем було долучено до матеріалів справи докази, що засвідчують, що відповідачем наразі здійснюється закупівля дизельного пального та мастильних засобів, а також проводяться відповідні закупівлі.

Позивачем було пояснено суду, що наразі Приватним акціонерним товариством „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" провадиться господарська діяльність.

Суд, розглянувши матеріали клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

17.01.2020р. до господарського суду Одеської області позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО", які знаходяться на розрахунковому рахункових рахунках:

- № НОМЕР_1 у АТ „Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313;

- JOIN STOCK COMPANY „THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE" ACCOUNT № НОМЕР_2 (EUR) НОМЕР_4 (EUR) SWIFT EXBSUAUX;

- IBAN НОМЕР_3 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313.

- накладення арешту на майно Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО";

- заборони Приватному акціонерному товариству „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" вчиняти будь-які правочини, що ставлять за мету припинення права власності на майно, яке належить Приватному акціонерному товариству „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" або надають майно іншим суб`єктам на основі права користування, права господарського відання, права оперативного управління або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених Цивільним та Господарським кодексами України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. заяву Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 2-54/20 про забезпечення позову у справі №916/3575/19 задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28; ), в межах суми позову у даній справі №916/3575/19, саме в розмірі 1544164 (один мільйон п`ятсот сорок чотири тисячі сто шістдесят чотири) грн. 20 коп., які знаходяться на розрахунковому рахункових рахунках:

- № НОМЕР_1 у АТ „Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313;

- JOIN STOCK COMPANY „THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE" ACCOUNT № НОМЕР_2 (EUR) НОМЕР_4 (EUR) SWIFT EXBSUAUX;

- IBAN НОМЕР_3 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313.

В іншій частині заяви відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно до ч. 3 ст. 145 ГПК України, у разі надання відповідачем до суду документа, який підтверджує здійснене ним забезпечення позову у відповідності до частини четвертої статті 143 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

Відповідно до ч. 4 ст. 143 ГПК України, у разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму.

Суд зазначає, що наразі обставини, визначені вищенаведеними нормами щодо забезпечення позову шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму - відсутні.

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.( ч. 8 ст. 145 ГПК України).

Згідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. (ч. 10 ст. 145 ГПК України).

Приписами ч. 13 ст. 145 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що відповідно до положень та приписів ст.145 ГПК України, наразі відсутні обставини задля скасування заходів, вжитих ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. по справі №916/3575/19 про забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За час розгляду заяви Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 2-54/20 про забезпечення позову у справі №916/3575/19 судом надавалась оцінка усім наданим доказам та документам у сукупності, оцінювався факт продажу Приватним акціонерним товариством „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" в 2019 році власного майна та здійснення ним його відчуження шляхом продажу на користь третіх осіб, з наданих позивачем документів, а саме з відповіді Судноремонтного підприємства „ДУНАЙСУДНОСЕРВІС" вбачалось, що в 2019 році відповідач здійснював перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю „Судноремонтне підприємство „ДУНАЙСУДНОСЕРВІС" з відповідного банківського рахунку грошових коштів на загальну суму 4385020,12 грн.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд, аналізуючи обставини, викладені у заві Приватного акціонерного товариства „ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ" від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 2-54/20 про забезпечення позову та наявні у докази, прийшов до висновку, щодо наявності підставі для часткового задоволення відповідної заяви позивача.

Також в ухвалі суду було зазначено, що обираючи захід забезпечення позову, який підлягає застосуванню, суд вважав достатнім вжиття такого виду забезпечення позову як накладання арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО", в межах заявлених вимог. Такий захід, на думку суду, був найбільш адекватним у даному спорі про стягнення заборгованості.

Судом також було надано обґрунтування щодо інших вимог заяви позивача про забезпечення позову та вказано, що інші заходи забезпечення позову, вжиття яких обрано та запропоновано позивачем, залишаються без задоволення, оскільки, до заяви не додано доказів недостатності грошових коштів для забезпечення виконання судового рішення, в разі задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, та того, що вартість майна відповідача, про арешт якого просив позивач, являється співмірною заявленим до стягнення грошовим коштам.

Аналізуючи доводи відповідача, що визначено ним за текстом клопотання від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19, суд зазначає, що в ухвалі господарського суду Одеської області від 20.01.2020р. по справі №916/3575/19 наведено обґрунтування щодо підстав для частково задоволення відповідної заяви позивача, судом викладено відповідне мотивування та обґрунтування щодо підстав відмови у задоволенні заяви позивача в іншій частині, а також судом було надано належну оцінку співмірності заявлених заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами позивача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ст. 139 ГПК України, якими визначено форму та зміст заяви, не передбачено такого обов`язку заявника як направлення відповідної заяви про забезпечення позову іншій стороні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Щодо таких доводів відповідача, суд зазначає, що позивачем у поданій заяві було визначено питання щодо зустрічного забезпечення, крім того, судом в ухвалі суду було повідомлено відповідача, що ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Посилаючись на ч. 1 та 4 ст.141 ГПК України, відповідно до якої визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання, судом було зазначено, що з огляду на те, що на даний момент у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального Кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги, що викладено відповідачем у клопотанні Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19, не підлягають задоволенню судом у зв`язку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19 судом відмовляється.

Керуючись статтями 145, 234, 235, 255Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства „УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО" від 23.01.2020р. вх. № ГСОО 2-77/20 про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/3575/19.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.01.2020р.

Ухвала набрала чинності 23.01.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання складання повного тексту.

Суддя Т.Г. Д`яченко