ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р. Справа № 922/3788/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Джерелій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Діакон", м. Харків
про стягнення коштів 88886,67 грн
за участю представників сторін:

позивача Скидан М.А. (довіреність № 13453 від 24.12.2019);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Діакон", м. Харків (далі за текстом - відповідач), в якій просить суд стягнути з останнього на свою користь 68521,25 грн. заборгованості з орендної плати, 20365,42 грн. пені, та виселити його з займаних нежитлових приміщень у підвальній частині № 0-1-:-0-16 загальною площею 336,9 кв. м., розташованих у нежитловій будівлі літ. "А-1" за адресою: вул. Киргизька, 5-Б у м. Харкові та передати орендоване приміщення позивачу.

Позов обґрунтовано з посиланням на тривале неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 934 від 11.08.2016 щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів на рахунок орендодавця, та не звільнення останнім орендованого приміщення після сплину терміну дії вказаного договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2019 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.12.2019.

Протокольними ухвалами від 16.12.2019 та від 23.12.2019 підготовче судове засідання відкладалось.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області 20.11.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2020.

На судове засідання 27.01.2020 прибув представник позивача, який просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 27.01.2020 свого уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на його адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копії ухвал від 20.11.2019, від 16.12.2019, від 23.12.2019 та від 14.01.2020 проте, ухвала від 20.11.2019 повернулась на адресу суду з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання (а. с. 55-58), ухвала від 16.12.2019 не вручена «з інших причин», що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а. с. 50), копії інших ухвал на адресу суду не поверталися.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, між позивачем, орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди № 934 від 11.08.2016 (далі за текстом договір; а. с. 15-19), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення підвалу № 0-1-:-0-16 загальною площею 336,9 кв. м. в нежитловій будівлі (технічний паспорт КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 75102 від 19.05.2015), далі майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: вул. Киргизька, 5-Б у м. Харкові, літ. А-2 та відображається на обліку Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Право на оренду цього майна отримано орендарем на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 541 від 03.08.2016 Про передачу в оренду нежитлових приміщень (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що майно передається в оренду з метою використання: під розміщення суб`єкта господарювання, що надає побутові послуги населенню.

Згідно з п. 3.1 договору, вартість об`єкту оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і складає 586420 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч чотириста двадцять гривень) без ПДВ станом на 21.06.2016.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 556/11 від 23.12.2011 р. Базова орендна плата становить за липень 2016 р. 2443.42 грн. Ставка орендної плати становить 5% за рік.

Згідно з п. 3.5 договору, орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (у грошовій формі).

Пунктом 3.10 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Згідно з пунктом 2.3. договору, у разі припинення цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержано, згідно з актом приймання-передачі, в термін, що вказаний в листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Пунктом 4.14 договору передбачено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент його передачі в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

За змістом п. 10.1. договору, він діє з 11.08.2016 до 11.07.2019.

Пунктом 10.5. договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом 30 днів після закінчення його стоку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

На виконання умов договору позивач актом приймання-передачі до орендного користування нежитлових приміщень від 11.08.2016 передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення, визначені умовами договору (а. с. 20).

Однак, відповідач протягом дії договору не повністю сплачував орендні платежі, визначені умовами укладеного між сторонами договору, зокрема за період з 01.08.2017 по 11.07.2019 останнім має перед позивачем борг з орендної плати в сумі 68521,25 грн.

Також у зв`язку з прострочення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати, позивачем нараховано йому пеню в сумі 20365,42 грн. за прострочення оплати кожного з щомісячних орендних платежів за загальний період прострочення з 16.08.2017 по 11.07.2019.

Строк дії договору оренди закінчився 11.07.2019.

Листом № 7033 від 22.07.2019 (а. с. 21-23) позивач повідомив відповідача про те, що він не надає свою згоду на пролонгацію договору оренди і просить вважати його розірваним у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. У листі наголошено, що протягом дії договору орендарем порушено його суттєві умови, а саме: сплата орендної плати несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість, не надано договір страхування, копій декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, договорів з КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» та на отримання послуг з електропостачання.

Проте, відповідач після сплину строку дії договору орендованих приміщень позивачу за відповідним актом приймання-передачі не повернув, існуючу заборгованість з орендної плати та пеню також не сплатив.

Крім того, за результатами перевірки співробітником установи позивача 02.10.2019 було встановлено, що нежитлові приміщення підвалу не використовуються, а приміщення закрито.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати та пеню, а також виселити останнього з орендованих приміщень.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за період з 01.08.2017 по 11.07.2019 в сумі 68521,25 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання відповідачем зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення зазначеного боргу з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції можуть застосовуються у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.10 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця та на користь міського бюджету відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення (включаючи день проплати).

Факт прострочення відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів в передбачений договором строк підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування пені за таке прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком (а. с. 24-25), останнім нараховано до стягнення з відповідача 20365,42 грн. пені за період прострочення кожного з орендних платежів з 16.08.2017 по 11.07.2019. Суд розглянувши даний розрахунок визнає його правомірним та арифметично вірним.

За таких обставин, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в зазначені сумі також підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про повернення орендованого майна суд зазначає наступне.

Як вже зазначено вище, укладений між сторонами договір оренди сплинув 11.07.2019. Листом № 7033 від 22.07.2019 (а. с. 21-23) позивач повідомив відповідача про те, що він не надає свою згоду на пролонгацію договору оренди і просить вважати його розірваним у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. З моменту сплину терміну дії цього договору відповідач не має правових підстав займати орендовані приміщення. Однак, відповідач в порядку, визначеному умовами договору (п. 2.3., 4.14) не звільнив орендоване приміщення та не передав його позивачу за актом приймання-передачі. Разом з тим, позивач в процесі розгляду даної справи стверджує, що відповідач не звільнив орендовані приміщення та на підтвердження зазначених обставин надає суду акт обстеження займаного відповідачем приміщення від 02.10.2019 (а. с. 35-38).

Оскільки матеріали справи не містять доказів звільнення відповідачем орендованих приміщень, зокрема складання відповідних актів приймання передачі в порядку визначеному п. 2.3., 4.14 договору, за якими відповідач передав, а позивач прийняв ці приміщення, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині виселення відповідача з орендованих приміщень.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3842,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Діакон" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192А; ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 16, ):

- на р/р 3770 в Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172:

68521,25 грн. заборгованості з орендної плати,

20365,42 грн. пені.

- на р/р 3770 в ГУ ДКСУ у Харківській області, м. Харків, МФО 851011:

3842,00 грн. судового збору

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Діакон" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192А; ) з займаних нежитлових приміщень у підвальній частині № 0-1-:-0-16 загальною площею 336,9 кв. м., розташованих у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: вул. Киргизька, 5-Б у м. Харкові та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 16, ).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "30" січня 2020 р.

Суддя О.І. Байбак