ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Справа№ 910/19793/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. (повний текст складено 16.07.2018 р.), яка прийнята у результаті розгляду заяви Міністерства оборони України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом заступника прокурора Дарницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі

1) Міністерства оборони України

2) державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Левра"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - мале приватне підприємство "Квіт"

про визнання права власності держави на нерухоме майно та витребування майна шляхом вилучення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року заступник прокурора Дарницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Левра", в якому просив:

- визнати за Державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві;

- витребувати шляхом вилучення від товариства з обмеженою відповідальністю "Левра" нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві;

- витребуване майно передати державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд".

Вимоги прокурора умотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності, виданого 19.12.2000 р., за Державою Україна зареєстровано право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві. Нерухомість перебувала на утриманні державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" у складі переданого на утримання нежилого фонду за актом від 06.12.2000 р.

Проте, у вересні 2013 року прокуратурою було встановлено, що на підставі біржової угоди № 28-03/12 від 09.04.2003 р. право власності на нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві вибуло з володіння держави і набуто у власність МПП "Квіт". На підставі договору купівлі-продажу 12.09.2003 р. нерухоме майно вибуло з володіння МПП "Квіт" і набуто ТОВ "Левра".

Заявляючи віндикаційні вимоги до ТОВ "Левра", прокурор стверджував, що державне майно вибуло з володіння держави поза волею власника, адже Міністерством оборони України, як органом уповноваженим управляти державним майном, не надавався дозвіл на укладання біржової угоди № 28-03/12 від 09.04.2003 р., тож у особи, яка підписувала вказаний правочин від імені власника, не було повного обсягу цивільної дієздатності, у зв`язку з чим вчинений нею правочин є таким, що порушує публічний порядок та є нікчемним в силу приписів ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України. Крім того, прокурор заявляв, що відчуження нерухомого майна відбулося в межах санації ДП МОУ "Укрвійськбуд", тоді як постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 р. по справі № 24/612-б-43/234, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 29.01.2008 р., провадження у справі про банкрутство позивача-2 було припинено через набрання чинності вироком у кримінальній справі відносно заступника директора позивача-2 за ст. 218 КК України у зв`язку із поданням ним завідомо неправдивої інформації про фінансову неспроможність ДП МОУ "Укрвійськбуд", та встановлено факт фіктивного банкрутства підприємства.

На думку прокурора, ТОВ "Левра" безпідставно заволоділо нерухомим державним майном, а саме: нежилим приміщенням за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві, що є підставою для визнання за державною права власності на нього, та витребування власником наведеного майна від добросовісного набувача з передачею такого майна ДП МОУ "Укрвійськбуд".

Згідно з додатковим обґрунтуванням заявлених позовних вимог прокурор посилався на те, що на момент укладення біржової угоди № 28-03/12 від 09.04.2003 р. відчужене майно перебувало в управлінні Міністерства оборони України, тож в силу приписів п. 1 та п. 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" від 15.12.1992 р. на майно поширювалася передача будь-яким іншим суб`єктам господарювання та громадянам. Також, прокурор посилався і на порушення вимог Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 р. при відчуженні спірного майна.

Міністерство оборони України у письмових поясненнях по суті спору наголошувало на тому, що нерухоме майно: нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві - є нерухомим військовим майном, оскільки матеріали справи не містять доказів, що спірна нерухомість перебувала на праві господарського відання у позивача-2, під час фіктивного банкрутства якого шляхом укладення біржової угоди № 28-03/12 від 09.04.2003 р. нерухоме військове майно вибуло з володіння держави поза її волею. Крім того, Міністерство оборони України вказувало також на нікчемність біржової угоди у зв`язку з відсутністю її нотаріального посвідчення, а також вказувало, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є Фонд державного майна України згідно статті 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств".

Представник відповідача 12.11.2014 р. до господарського суду міста Києва подав заяву про застосування строків позовної давності та просив у позові відмовити, зокрема, також і з тих мотивів, що біржова угода від 09.04.2003 р. укладена на правомірних підставах, відчуження відбулося згідно плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд" в процедурі провадження справи про банкрутство; план санації був схвалений комітетом кредиторів 15.11.2001 р., погоджений Міністерством оборони України 02.11.2001 р. та погоджений Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України 30.10.2001 р. Відповідач вказував, що є законним власником нерухомого майна - нежилого приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване по вул. Бориспільській, 47, у м. Києві, а вимоги про його витребування на користь держави є необґрунтованими, оскільки таку вимогу може заявляти лише власник майна, при доведенні тієї обставини, що майно вибуло з його власності всупереч його волі.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. підписаним 03.12.2014 р., яке зареєстровано 08.12.2014 р. та оприлюднено 09.12.2014 р., у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 р.

06.04.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Міністерства оборони України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14, яке набрало законної сили.

Нововиявленою і істотною для справи обставиною Міністерство оборони України вважало установлену експертним шляхом у кримінальному провадженні № 003558 підробку підпису міністра оборони Шкідченка В.П. у графі "Погоджено" на титульній сторінці Доповнення до плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд" в процедурі провадження справи про банкрутство. Вказана обставина, на думку Міністерства оборони України, істотно впливає на висновок суду першої інстанції щодо відчуження військового майна за згодою органу, який здійснює управління військовим майном, - Міністерства оборони України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви Міністерства оборони України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14.

Місцевий господарський суд відхилив доводи Міністерства оборони України, зазначивши при цьому, що справжність підпису міністра оборони Шкідченко В.П на доповненні до плану санації державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" не була підставою позову заступника прокурора Дарницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, тож позивач-1 намагається у такий спосіб доповнити позов новою підставою і, як наслідок, здійснити переоцінку наявних у матеріалах справи документів.

Не погоджуючись із мотивами, якими суд першої інстанції керувався, і вважаючи, що місцевим господарським судом допущено порушення норм процесуального права при відмові у визнанні наведених позивачем-1 обставин нововиявленими, Міністерство оборони України звернулося із апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просило скасувати як незаконну ухвалу суду першої інстанції і за наслідками розгляду задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказував на те, що висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 8-4/1563 від 19.08.2017 р. у кримінальному провадженні № 0003558 документально встановлено факт відсутності погодження Доповнень до плану санації ДП МО України "Укрвійськбуд" Міністром оборони України генералом армії України Шкідченком В.П., шляхом виконання ним підпису на вказаних доповненнях. Отже, відсутність погодження вказаних доповнень, на підставі яких відбулось відчуження спірного майна, є нововиявленою обставиною, оскільки у рішенні господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14, яке переглянуто в апеляційному та касаційному порядку, встановлено вчинення підпису саме Шкідченком В.П.

Також апелянт зазначав, що згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" (в редакції на момент укладення біржової угоди від 09.04.2003 р.) рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України, а не Міністерство оборони України. Тож, в порушення вказаних вимог без рішення Кабінету Міністрів України та згоди Міністерства оборони України спірне нерухоме майно вибуло з державної власності незаконно та поза волею власника, оскільки державне підприємство, у якого майно знаходилось на утриманні не вправі було ним самостійно розпоряджатися.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.03.2007 р. у кримінальній справі № 1-175/07 по обвинуваченню ОСОБА_1 (заступника генерального директора по фінансово-економічній роботі державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд") у діях за ст. 218 КК України, як завідомо неправдиву інформацію про фінансову неспроможність виконання вимог кредиторів і зобов`язань перед бюджетом на стадії санації боржника встановлено факт фіктивного банкрутства державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд".

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 р. по справі № 24/612-б-43/234 зазначено, що факт наявності вказаного вироку має преюдиціальне значення для справи про банкрутство державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд". Таким чином, апелянт стверджував, що спірне майно вибуло з володіння власника поза його волею внаслідок вчинення кримінального злочину, а саме: під час фіктивного банкрутства державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", а тому спірне майно повинно бути повернуте його законному власнику.

Крім того, вказував апелянт, при укладенні біржової угоди купівлі-продажу від 09.04.2003 р., не було дотримано положень абз. 2 п. "а" ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", якими встановлено обмеження та заборони щодо приватизації військового майна загальнодержавного значення (в т.ч. в процесі банкрутства, згідно з положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону до 19.01.2013 р., яка діяла на час провадження у справі про банкрутство державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", який містить відповідну відсилку до Закону України "Про приватизацію державного майна"). При цьому, на його думку обмеження та заборони щодо приватизації військового майна загальнодержавного значення, не є обмеженнями правомочності щодо розпорядження майном за згодою власника, яке може бути зняте шляхом надання такої згоди. Суб`єктам, що здійснюють функції власника від імені держави, законодавством не надано повноважень на прийняття рішення щодо відчуження майна, за умови існування законодавчо встановлених обмежень. Такі заборони можуть бути зняті лише за умови внесення відповідних змін до законодавчих актів.

Встановивши таке обмеження Держава Україна висловила свою волю на заборону відчуження спірного майна, встановивши імперативну заборону на законодавчому рівні на відчуження такого майна і така воля держави може бути змінена виключно шляхом внесення відповідних змін до законодавчих актів.

Разом з тим, про вибуття спірного майна з володіння власника поза його волею, внаслідок вчинення кримінального злочину, а саме: під час фіктивного банкрутства, письмово свідчать експертний висновок № 8-4/1563 від 19.08.2017 р. та лист Департаменту охорони державної таємниці Міністерства оборони України № 276/839 від 30.08.2017 р., разом з додатками до нього у кримінальному провадженні № 0003558. Зазначені документи підтверджують відсутність печатки Міністерства оборони України на плані санації державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" та доповненнях до нього, а також будь-якого погодження Міністром оборони України Доповнень до плану санації, відновлення платоспроможності та виведення з кризи державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" 14.11.2002 р. на підставі яких і відбулося відчуження спірного майна.

Таким чином, відсутність підпису Міністра оборони України на Доповненнях до плану санації, відновлення платоспроможності та виведення з кризи державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" 14.11.2002 р. на підставі яких і відбулося відчуження спірного майна, є істотною для справи № 910/19793/14 обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, на час розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 р. у складі колегії суддів: Разіна Т.І. (головуючий), Тищенко О.В., Чорна Л.В., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 р. у складі колегії суддів: Разіна Т.І. (головуючий), Чорна Л.В., Яковлєв М.Л., апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суддів; розгляд справи призначено на 04.09.2018 р.

04.09.2018 р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід судді Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 р. оголошено перерву до 06.09.2018 р.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 р. заява позивача-2 про відвід судді залишено без розгляду; задоволено заяву судді Чорної Л.В. про самовідвід у справі; справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 р. у складі колегії суддів: Разіна Т.І. (головуючий), Яковлєв М.Л., Сулім В.В., розгляд справи призначено на 25.09.2018 р.

25.09.2018 р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід судді Суліма В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 р. задоволено заяву позивача-2 про відвід судді Суліма В.В. від розгляду справи; справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 р. у складі колегії суддів: Разіна Т.І. (головуючий), Яковлєв М.Л., Станік С.Р., розгляд справи призначено на 16.10.2018 р.

Актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 р. справу передано до Північного апеляційного господарського суду, з підстав ліквідації Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 р. у складі колегії суддів: Власов Ю.Л. (головуючий), Буравльов С.І., Калатай Н.Ф., апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено розгляд справи на 10.12.2018 р.

10.12.2018 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшло клопотання про долучення додаткових документів та пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 р. оголошено перерву до 26.12.2018 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 р. у складі колегії суддів: Власов Ю.Л. (головуючий), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., оголошено перерву до 05.02.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. розгляд справи призначено на 14.02.2019 р.

14.02.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід судді Пашкіної С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 р. у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено; задоволено заяву судді Пашкіної С.А. про самовідвід у справі; справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 р. у складі колегії суддів: Власов Ю.Л. (головуючий), Калатай Н.Ф., Буравльов С.І., розгляд справи призначено на 14.03.2019 р.

14.03.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшло клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 р. оголошено перерву до 28.03.2019 р.

25.03.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про проведення судової експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 р. оголошено перерву до 11.04.2019 р.

10.04.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

11.04.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла відповідь на заперечення відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 р. оголошено перерву до 25.04.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2019 р. оголошено перерву до 21.05.2019 р.; витребувано від Національного антикорупційного бюро України оригінал плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд" в процедурі провадження у справі про банкрутство та оригінал доповнення до плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд" в процедурі провадження у справі про банкрутство, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003558; витребувано від управління охорони державної таємниці Міністерства оборони України оригінали зразків всіх печаток Міністерства оборони України, які були дійсними на час погодження плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд" в процедурі провадження у справі про банкрутство від 02.11.2001р. та доповнення до плану санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи ДП МОУ "Укрвійськбуд"від 14.11.2002 р.

26.04.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшли пояснення.

26.04.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшли додаткові пояснення.

21.05.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшло клопотання про оголошення перерви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 р. у складі колегії суддів: Тищенко А.І. (головуючий), Михальська Ю.Б., Скрипка І.М., прийнято скаргу у визначеному складі суддів та справу призначено до розгляду на 18.06.2019 р.

18.06.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 р. визнано необґрунтованим заявлений позивачем-2 відвід суддям; матеріали справи передано для вирішення питання про відвід суддів у порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача-2 про відвід суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 р. відрито апеляційне провадження та справу призначено на 16.07.2019 р.

16.07.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від військової прокуратури надійшла заява про відвід суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б. від розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 р. визнано необґрунтованим заявлений військовою прокуратурою відвід; матеріали справи передано для вирішення питання про відвід у порядку визначеному статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви військової прокуратури про відвід суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 р. справу призначено на 24.09.2019 р.

24.09.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшли пояснення.

24.09.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшли пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 р. оголошено перерву до 08.10.2019 р.

08.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. клопотання позивача-2 про призначення експертизи у справі - відхилено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. оголошено перерву до 10.10.2019 р.

10.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про застосування заходів процесуального примусу та пояснення по справі.

10.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 р. визнано необґрунтованим заявлений позивачем-2 відвід суддям; передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів, у порядку, визначеному 32 Господарського процесуального кодексу України; заяву відповідача про застосування заходів процесуального примусу залишено без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 р. у задоволенні заяви про відвід суддів відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 р. заяву головуючого судді Тищенко А.І., суддів: Михальської Ю.Б., Скрипки І.М. про самовідвід у справі задоволено; справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. у справі № 910/19793/14 та розгляд справи призначено на 21.11.2019 р.

21.11.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшла заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Кропивної Л.В., Смірнової Л.Г. від розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 р. визнано необґрунтованою заяву позивача-2 про відвід суддів; зупинено провадження у справі; матеріали справи № 910/19793/14 передано для вирішення питання про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача-2 про відвід суддів Кропивної Л.В. та Смірнової Л.Г., від розгляду справи № 910/19793/14.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 р. поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 12.12.2019 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2019 р., у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Руденко М.А.

12.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 р. оголошено перерву до 13.01.2020 р.

13.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшло клопотання про витребування доказів в порядку статтей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, а саме: наказ Міністра оборони України № 400 від 11.11.1998 р. "Про затвердження інструкції з діловодства в Збройних Силах України" (з додатками).

З огляду на специфіку перегляду рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів зазначає, що витребування і оцінка нових доказів не передбачена нормами господарського судочинства (Глава 3 Господарського процесуального кодексу України Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами), тож вказане клопотання залишено без задоволення.

13.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача-1 надійшли пояснення.

В судовому засіданні 13.01.2020 р. позивачі та прокуратура вказували на обґрунтованість апеляційної скарги; просили скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2014 р. у справі № 910/19793/14.

Відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Третя особа не взяла участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду неявка третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Частиною 7 статті 325 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Згідно приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Для задоволення віндикаційного позову до добросовісного набувача, який за плату придбав майно у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, підлягає доведенню, що майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; або було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судовим рішенням, яке Міністерство оборони вважає таким, що підлягає скасуванню, установлено, що спірне військове майно було передано у фактичне володіння і користування державному підприємству МОУ "Укрвійськбуд" за актом приймання (передачі) будинків, споруд і території військового містечка від 06.12.2000 р., який затверджено Начальником Головного КЕУ МО України.

За заявою ініціюючого кредитора - ДПІ у Дарницькому районі м. Києва від 31.07.2000 р. ухвалою арбітражного суду м. Києва від 06.11.2000 р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд".

У газеті "Голос України" № 226 від 07.12.2000 р. опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2001 р. введена процедура санації державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", призначено керуючого санацією Горячова С.Ю., розпорядником майна боржника Капелюшного І.В. на підставі ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка передбачає особливості проведення санації боржника його керівником.

23.02.2006 р. відбулося засідання комітету кредиторів ДП МОУ "Укрвійськбуд" , на якому комітет кредиторів ухвалив рішення про припинення повноважень керуючого санацією Горячова С.Ю. та розпорядника майна арбітражного керуючого Капелюшного І.В.; вирішив перейти до процедури санації за загальною процедурою на підставі ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2006 р. клопотання комітету кредиторів ДП МОУ "Укрвійськбуд" від 23.02.2006 р. задоволено у повному обсязі, продовжена процедура санації ДП МОУ "Укрвійськбуд" на шість місяців, звільнено Горячева С.Ю. від виконання повноважень керуючого санацією у справі про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд", призначено керуючим санацією в справі № 24/612-б-43/234 про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд" арбітражного керуючого Новикова М.В. - ліцензія на право провадження діяльності арбітражного керуючого серії АБ № 216977 від 18.05.2005 р., звільнено арбітражного керуючого Капелюшного І.В. від виконання повноважень розпорядника майна в справі № 24/612-б-43/234 про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 р. у справі № 24/612-б-43/234 апеляційне провадження та провадження у справі № 24/612-б-43/234 припинено на підставі ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначена постанова апеляційної інстанції мотивована тим, що в ході розгляду справи і на час прийняття постанови Київським апеляційним господарським судом, боржник повністю сплатив борги перед конкурсними кредиторами, а також частково перед поточними кредиторами, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції на підставі ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" припинив провадження у справі про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд".

У процесі здійснення заходів, пов`язаних із санацією неплатоспроможного державного підприємства частина майна, у тому числі спірна нерухомість, яка була закріплена за останнім, продана на біржових торгах.

Так нежитлове приміщення № 201 (літера А), загальною площею 384,70 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бориспільска, 47, і складається з приміщення підвалу, площею 151,9 кв.м., вартістю 33 449,00 грн. з ПДВ, та приміщення першого поверху, площею 232,8 кв.м. і вартістю 73 862 грн. з ПДВ, було продано малому приватному підприємству "Квіт" за 89 425,83 грн. та 17 885,17 грн. ПДВ за біржовою угодою № 28-03/12 від 09.04.2003 р.

Продавцем вказаного майна виступило державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в особі ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності серії АВН № 864155 від 20.09.2000 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курасовою О.В.

Таким чином, нерухоме державне майно, яке з 2000 року знаходилося у фактичному володінні і користуванні державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", вибуло з володіння державного підприємства і з волі останнього з 23.07.2003 р., тобто з моменту державної реєстрації у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна права власності на нерухомість за МПП "Квіт".

Набувач майна - МПП "Квіт" - вважається добросовісним набувачем, адже його добросовісність не була спростована компетентним судом.

12.09.2003 р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально, мале приватне підприємство "Квіт" продало товариству з обмеженою відповідальністю "Левра" нежитлове приміщення № 201 (літера А), загальною площею 384,70 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Бориспільска, 47, і складається з приміщення підвалу, площею 151,9 кв.м., та приміщення першого поверху, площею 232,8 кв.м. за 89 426,00 грн.

Право власності ТОВ "Левра" на нерухомість зареєстровано 13 вересня 2003 р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2007 р., із законністю якої погодився Вищий господарський суд України, визначено, що заборгованість боржника в процесі провадження справи про банкрутство ДП МОУ "Укрвійськбуд" погашалась з урахуванням вимог Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" і ці операції співпадають і відповідають цивільно-правовим зобов`язанням боржника, а отже здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Приймаючи рішення за результатами спору і відмовляючи у віндикації майна від особи, яка набула майно від добросовісного набувача, і сама є добросовісним набувачем, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відчуження спірного майна відбувалось у відповідності до плану санації відповідача, затвердженого ухвалою суду по справі про банкрутство, що спростовує доводи прокурора про незаконне заволодіння таким майном та його кваліфікації як такого, що порушує публічний порядок. До того ж, зазначив суд першої інстанції, вирок Подільського районного суду міста Києва від 03.03.2007 р. відносно ОСОБА_1 не доводить вчинення ним дій, умисно спрямованих на незаконне заволодіння спірним майном, а інших доказів наведених обставин матеріали справи також не містять.

Таким чином, доводи Міністерства оборони України з приводу того, що додатковий план санації не був погоджений із Міністерством оборони України, з огляду на приписи ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, адже свідчать про переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; і є доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були ним встановлені.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за правилами частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи; не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі; не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Отже, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а отже апеляційний суд погоджується з ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. у справі № 910/19793/14, тож підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. у справі № 910/19793/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 09.07.2018 р. у справі № 910/19793/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/19793/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 28.01.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко