ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м. Дніпро Справа № 904/11577/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Широбокової Л.П., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 р.

( суддя Васильєв О.Ю., м. Дніпро ), прийнятої за результатами розгляду скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп"

на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області

Шевцова Ігоря Вікторовича

у справі

за позовом Кам`янської міської ради,

м. Кам`янське

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп",

м. Київ

про стягнення 1 054 951, 87 грн.

за участю: приватного виконавця виконавчого округу

Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В., в якій Скаржник просить суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 06.05.2019 р. ВП № 5842033 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Стандарт Капітал Груп" для проведення незалежної оцінки описаного та арештованого майна відповідача для встановлення його вартості, а саме - майнового комплексу, загальною площею 21 781,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79.; визнати незаконною та скасувати цю постанову; та визнати незаконним та скасувати Звіт про оцінку майна, виконаний оцінювачем Кабановою І. В., затверджений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ТОВ "Стандарт-Капітал Груп" та прийнятий приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. в рамках виконавчого провадження № 58482033 щодо визначення ринкової вартості майнового комплексу, загальною площею 21 781,20 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське , вул. Стасова, буд. 79, що належало на момент оцінки ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп".

В обгрунтування скарги, ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп" послалося на те, що приватний виконавець в порушення приписів ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" не надав можливості сторонам виконавчого провадження визначити вартість описаних та арештованих майнових комплексів, що підтверджується відсутністю будь-яких повідомлень про опис та арешт майна; Боржнику взагалі не було відмово про вчинення виконавчих дій з опису та арешту майнових комплексів. Окрім того, як стверджує Скаржник ним було залучено незалежного експерта - оцінювача Фесун Л. А., яким складений відповідний висновок, який значно відрізняється від висновку, в матеріалах виконавчого провадження. Скаржник зазначає, що поштова кореспонденція, яка була надіслана на його адресу приватним виконавцем 25.05.2019 р., мала вкладення у вигляді чистих аркушів паперів , на підтвердження чого скаржник посилається на акт "Укрпошти" від 30.05.2019 р. ( який відсутній в матеріалах справи ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 р. в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича щодо винесення постанови від 06.05.2019 р. у рамках виконавчого провадження № 5842033 про призначення суб єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ-КАП1ТАЛ ГРУП" для проведення незалежної оцінки описаного та арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ІНВЕСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП" для встановлення його вартості, а саме майнового комплексу, загальною площею 21 781,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича від 06.05.2019 р. у рамках виконавчого провадження № 5842033 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "СТАНДАРТ-КАПІТАЛ ГРУП" для проведення незалежної оцінки описаного та арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ІНВЕСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП" для встановлення його вартості, а саме майнового комплексу, загальною площею 21 781,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79; визнати незаконним та скасувати Звіт про оцінку майна, виконаний оцінювачем Кабановою І.В., затверджений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ- КАПІТАЛ ГРУП" та прийнятий приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем в рамках виконавчого провадження № 58482033 щодо визначення ринкової вартості майнового комплексу, загальною площею 21781,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, буд. 79, що належало на момент оцінки Товариству з обмеженою відповідальністю "КИЇВ ІНВЕСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП".

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що виконавцем не було надано можливості сторонам ВП № 58482033 визначити вартість описаних та арештованих майнових комплексів. Вказане підтверджується відсутністю будь-яких повідомлень про опис та арешт майна, а також про необхідність визначення його вартості.

Скаржник наголошує на тому, що вартість об`єкта оцінки у рамках ВП була істотно занижена, що підтверджується роздруківкою з сайту «OLX» щодо продажу схожих об`єктів нерухомого майна та висновком незалежного експерта - оцінювача Зуба Ю.О., відповідно до якого вартість комплексу нежилих будівель та споруд, станом на 25.05.2019 р. становить 12 453 292,76 грн. Крім цього, Боржник замовив рецензію на Звіт про оцінку майна, виконаний оцінювачем Кабановою І.В., яка є негативною за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440.

При цьому Скаржник зазначає, що Виконавець у порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не ознайомлював Боржника з результатами визначення вартості майнового комплексу.

Від приватного виконавця надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому виконавець не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

На думку приватного виконавця, вказаний Звіт виготовлений суб`єктом оціночної діяльності Зубом Юрієм Олексійовичем не може бути доказом неправомірних дій приватного виконавця, або суб`єкта оціночної діяльності.

Зокрема, приватний виконавець посилається на те, що Рецензією на звіт про оцінку майна, відповідно до якої останній неповною мірою відповідає вимогам національного стандарту №1 та має значні недоліки. Вказана рецензія на звіт про оцінку майна, не може бути доказом неправомірних дій приватного виконавця, або суб`єкта оціночної діяльності, оскільки не була предметом дослідження в суді першої інстанції. У розпорядженні приватного виконавця наявна копія рецензії на звіт про оцінку майнового комплексу, Замовник вказаної рецензії ТОВ «СПЕЦТОРГ РЕСУРС» придбало зазначений вище об`єкт нерухомого майна на прилюдних торгах. Вказана рецензія виготовлена 09.09.2019 р. та надійшла на електронну адресу приватного виконавця 13.01.2020 р. із супровідним листом. За текстом п.14 вказаної рецензії Висновок про вартість відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а відповідно до загального висновку, «Звіт класифікується за ознакою абзацу другого, пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки».

Крім того, у відзиві приватний виконавець посилається на те, що пропозицій щодо визначення вартості майнових комплексів, описаних та арештованих 19.04.2019 року не надходило, а ні від Боржника, а ні від Стягувача на протязі всього часу впродовж якого тривало виконавче провадження.

Приватний виконавець також вказує на те, що 22.04.2019 р. на адресу Скаржника було направлено копії постанов про опис та арешт майнових комплексів та запит № 749. На вказаний запит приватним виконавцем від Скаржника було отримано відповідь, датовану 03.05.2019 р. вих. №76-33/84-75-19, який наявний в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, приватний виконавець зазначає про те, що всі виконавчі дії, та оскаржені виконавчі дії в рамках ВП № 58482033 були здійснені приватним виконавцем із повним додержанням норм діючого законодавства, а отже ухвала господарського суду Дніпропетровської області є законною та обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 р. у справі № 904/11577/16 у справі № 904/11577/16 залишено без руху, та надано Скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі ( платіжного доручення ).

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 23.01.2020 р.

В судовому засіданні 23.01.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 р. у справі № 904/11577/16 позовні вимоги задоволено у повному обсязі - стягнуто з ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп" на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області - 1 054 951,87 грн. збитків, завданих безоплатним використанням земельної ділянки та 15 824,28 грн. витрат на сплату судового збору. На виконання рішення суду були видані відповідні накази.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 р. у справі № 904/11577/16 скасовано, прийнято нове рішення в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 р. скасовано, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. від 25.02.2019 р. відкрито виконавче провадження ВП № 58482033 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області, виданого 20.02.2017 р. у справі № 904/11577/16 про стягнення з ТОВ "Київ Інвестф Девелопмент Груп" на користь Кам`янської міської ради - 1 054 951,87 грн.

В межах ВП № 58482033, постановою приватного виконавця від 25.02.2019 р. накладено арешт на майно, що належить боржнику.

19.04.2019 р., приватним виконавцем із залученням працівників правоохоронних органів та КП ДМР "Благоустрій" було здійснено опис та арешт майна боржника, а саме, було описано та арештовано майнові комплекси, належні боржнику, які знаходяться за адресою: м . Кам`янське , вул. Стасова, 79 та м. Кам`янське, вул. Стасова , 79а.

Постановою приватного виконавця від 06.05.2019 р. було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Стандарт-капітал груп" для проведення незалежної оцінки описаною та арештованого майна боржника.

Як встановлено судом першої інстанції, звіт про оцінку майна - "Майновий комплекс, що знаходиться адресою м. Кам`янське, вул. Стасова, 79" вх. № 183 від 31.05.2019 р. було надано приватному виконавцю 31.05.2019 р. Разом з тим, 31.05.2019 р. рекомендованим листом № 319 на адресу Відповідача ( Боржника ), приватним виконавцем було відправлено повідомлення про можливість ознайомитися з результатами визначення вартості майнового комплексу. Зазначене повідомлення Скаржник отримав

03.06.2019 р. за довіреністю, що підтверджується інформацією розміщеною на інтернет-ресурсі "Укрпошта".

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що 03.06.2019 р. Боржник був обізнаний про результати визначення вартості майнового комплексу, а тому є необґрунтованими посилання Скаржника в скарзі , на не повідомлення його про вчинення цієї виконавчої дії. Окрім того, господарський суд послався на безпідставність твердження Скаржника про те, що поштова кореспонденція, яка була надіслана на його адресу приватним виконавцем 25.05.2019 р. мала вкладення у вигляді чистих аркушів паперів , про що було складено акт "Укрпошти" від 30.05.2019 р. ( оскільки на адресу боржника приватним виконавцем кореспонденція 25.05.2019 р. не надсилалась взагалі; ознайомити Боржника з оцінкою майнового комплексу листом від 25.05.2019 р. не вбачалося за можливе, оскільки висновок експерта надійшов на адресу приватного виконавця лише 31.05.2019 р. ). Також в матеріалах справи наявний лист ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп" ( вих. № 76-33/84-75-19 від 03.05.2019 р. ), направлений на адресу приватного виконавця Шевцова І. В., що також свідчить про обізнаність Скаржника про хід виконавчий дії по виконавчому провадженні № 58482033.

24.06.2019 р. о 17:06 інформація про лот 358849 (об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. Стасова, 79) була оприлюднена на офіційному веб-сайті ДП "СЕТАМ".

24.07.2019 р. було визначено переможця торгів, який надав саму високу пропозицію в розмірі 5 572 748,00 грн., про що ДП "СЕТАМ" сформовано протокол про проведення електронних торгів № 421136, отриманий приватним виконавцем 31.07.2019 р.

01.08.2019 р. приватним виконавцем переможцю торгів було видано Акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна та завершено виконавче провадження ВП № 58482033 у зв`язку із повним фактичним виконанням, про що винесено відповідну постанову.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, судом першої інстанції встановлено, що приватний виконавець під час винесення оскаржуваних постанов діяв правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства України,

Погоджуючись із наведеними висновками попередньої судової інстанції суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

При цьому, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ч. 1 ст. 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції

Як це визначено судом попередньої інстанції, предметом розгляду є дії приватного виконавця щодо оцінки вартості об`єкта ( арештованих майнових комплексів належних боржнику, які знаходяться за адресою: м. Кам`янське, вул. Стасова, 79 та м. Кам`янське, вул. Стасова, 79а ), яка за твердженням Скаржника була істотно занижена, а також існувала можливість погашення Боржником заборгованості перед Стягувачем у рамках ВП за рахунок рухомого майна.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Предметом дослідження судом, зокрема, визначені доводи Скаржника з приводу призначення приватним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Стандарт-капітал груп» для проведення незалежної оцінки описаного та арештованого майна боржника.

На думку Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 20.03.2019 р. у справі № 821/197/18/4440/16 Провадження № 11-1200апп18 - визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця ( незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії ) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

У силу ст.ст. 1, 5 Законом України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3)

П. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому, держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Зокрема, у рішенні № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019 р. Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 р. №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Одним із основних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Отже, за обставин що склались у даній справі, оцінка таких обставин, доводів сторін (учасників судового процесу) та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення.

Положеннями статей 48, 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності, чи недостатності грошових коштів боржника державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, в тому числі, на нерухоме майно.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частинами 1, 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Приписами ч.ч. 5, 6, 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, Скаржник в обґрунтування своєї правової позиції посилається на Звіт про оцінку майна, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності Зубом Ю. О. від 25.05.2019 р. Разом з тим, в суді першої інстанції Скаржник посилався на інший висновок, а саме Висновок судового будівельно-технічного експерта Фесун Л.A, який так і не було надано.

Рецензія на звіт про оцінку майна, на яку посилається Скаржник також не може бути доказом неправомірних дій приватного виконавця, або суб`єкта оціночної діяльності, оскільки вказана рецензія від 19.11.2019 р. також не була предметом дослідження в суді першої інстанції.

Разом з тим, приватний виконавець посилається на наявну у нього копію рецензії на звіт про оцінку майнового комплексу, загальною площею 21 781,2 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Стасова, 79. Замовник вказаної рецензії ТОВ «СПЕЦТОРГ РЕСУРС», яке придбало зазначений вище об`єкт нерухомого майна на прилюдних торгах. За текстом п.14 вказаної рецензії Висновок про вартість відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а відповідно до загального висновку, «Звіт класифікується за ознакою абзацу другого, п. 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки».

Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та підтверджується приватним виконавцем - пропозицій щодо визначення вартості майнових комплексів, описаних та арештованих 19.04.2019 р. не надходило, а ні від Боржника, а ні від Стягувача на протязі всього часу впродовж якого тривало виконавче провадження.

Щодо аргументів Скаржника про те, що йому не було відомо про наявність виконавчого провадження та про проведення опису та арешту майна боржника, то вказане спростовується тим, що 22.04.2019 р. приватним виконавцем на адресу Скаржника було направлено копії постанов про опис та арешт майнових комплексів та запит № 749. На вказаний запит приватним виконавцем від Скаржника було отримано відповідь, датовану 03.05.2019 р. вих. № 76-33/84-75-19, який наявний в матеріалах виконавчого провадження.

Під час здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем було перевірено майновий стан ТОВ «Київ Інвест Девелопмент груп». Будь якого іншого майна, яке б належало Боржнику виявлено не було.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що дії державного виконавця під час винесення оскаржуваної постанови відповідали вимогам чинного законодавства, підставно відмовив у задоволенні скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків попередньої судової інстанції.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає в силі оскаржувану ухвалу, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Скаржника

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 р. у справі № 904/11577/16 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.01.2020 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді __________Т.М. Зеленська

24.01.2020р.

Постанова набрала чинності 23.01.2020р.