РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/15032/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 47/14; ідентифікаційний код 03358475)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек ЛТД" (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 10, офіс 21; ідентифікаційний код 41015909)

про стягнення 22 203, 40 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек ЛТД", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 22 203, 40 грн заборгованості в розмірі 22 203, 40 грн за договором про надання послуг № 68-01/19 від 02.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2019 позовну заяву Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів надсилання копії позовної заяви від 21.10.2019 за вих. № 1486 та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача.

13.11.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази надсилання копії позовної заяви від 21.10.2019 за вих. № 1486 та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяви не подав.

Так, ухвала суду від 18.11.2019, якою відповідачу встановлювався п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву направлялася поштовим повідомленням № 881 на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 10, офіс 21.

Однак, 21.11.2019 на адресу суду повернувся конверт (поштове повідомлення № 881) із ухвалою суду від 18.11.2019 із зазначенням причин повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 910/15032/19 за правилами спрощеного провадження - належним чином, однак, своїм правом на подання відзиву не скористався, при тому, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019 між Ритуальною службою спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Протек ЛТД" був укладений договір про надання послуг № 68-01/19 за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання по наданню з використання оглядової канави та проведення ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів власними силами замовника.

Згідно п. 2.1. договору виконавець зобов`язується надати місце у зоні поточного ремонту автомашин (оглядова канава) для проведення ремонту та (або) технічного обслуговування автотранспорту власними силами замовника.

За умовами п. 2.2. договору замовник зобов`язується:

- нести відповідальність за дотриманням вимог Правил охорони праці на автомобільному транспорті, які затверджені наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України № 964 від 09.07.2012, безпеки руху при переміщенні по території зони критої стоянки та ремонтної майстерні, технічний стан своїх транспортних засобів, скоєні з власної вини дорожньо-транспортні пригоди на території виконавця, дотримуватись норм виробничої санітарії.

- своєчасно і в повному обсязі сплачувати виконавцю вартість наданих послуг.

- після проведення ремонту або технічного обслуговування залишити місце ремонту (оглядова канава) прибраним.

Відповідно до п. 3.1. договору за надані згідно з чим договором послуги замовник перераховує на поточний рахунок виконавця кошти у розмірі 12, 00 грн за годину за фактично наданий час з врахуванням ПДВ 20%.

Оплата послуг здійснюється на умовах передоплати кожного місяця на наступний місяць, в розмірі, відповідно до п. 3.1. цього договору. Оплата здійснюється до 20 числі поточного місяця за наступний місяць у відповідності з рахунками, які надані виконавцем, протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 3.3. договору).

Пунктом 5.1. передбачено, що умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до укладення договору відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, та встановлюються з 01.12.2018 і діє до 31.12.2019.

31.03.2019 додатковою угодою № 1 до договору № 67-01/19 від 02.01.2019 сторони внесли зміни в п. 3.1. договору і виклали його у наступній редакції:

"3.1. за надані згідно з цим договором послуги замовник перераховує на поточний рахунок виконавця кошти у розмірі 69 грн 05 коп. за годину за фактично наданий час з урахуванням ПДВ 20%".

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що станом на 21.10.2019 у відповідача наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 22 203, 40 грн.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 67-01/19 від 02.01.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, пп. 2.2.2. п. 2.2. договору встановлено, що замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати виконавцю вартість наданих послуг.

Пунктом 3.1. договору в редакції додаткової угоди сторони погодили, що за надані згідно з чим договором послуги замовник перераховує на поточний рахунок виконавця кошти у розмірі 69 грн 05 коп. за годину за фактично наданий час з врахуванням ПДВ 20%.

Як встановлено судом, в матеріалах справи містяться акти надання послуг, а саме: № 56 від 31.01.2019 на суму 10 152, 00 грн, № 223 від 28.02.2019 на суму 4 692, 00 грн, № 367 від 31.03.2019 на суму 2 664, 00 грн, № 498 від 30.04.2019 на суму 3 452, 50 грн, № 640 від 31.05.2019 на суму 828, 60 грн, № 756 від 30.06.2019 на суму 276, 20 грн та № 888 від 31.07.2019 на суму 138, 10 грн.

Суд вказує, що акти з січня по травень 2019 підписані представниками сторін, що тим самим підтверджує факт надання позивачем послуг за договором та прийняття їх відповідачем без зауважень по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг).

Так, пунктом 3.3. договору сторони погодили, що оплата послуг здійснюється на умовах передоплати кожного місяця на наступний місяць, в розмірі, відповідно до п. 3.1. цього договору. Оплата здійснюється до 20 числі поточного місяця за наступний місяць у відповідності з рахунками, які надані виконавцем, протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку.

Таким чином, з огляду на наявність в матеріалах справи підписаних сторонами без будь яких зауважень актів надання послуг, а саме: № 56 від 31.01.2019 на суму 10 152, 00 грн, № 223 від 28.02.2019 на суму 4 692, 00 грн, № 367 від 31.03.2019 на суму 2 664, 00 грн, № 498 від 30.04.2019 на суму 3 452, 50 грн, № 640 від 31.05.2019 на суму 828, 60 грн, тобто, на загальну суму 21 789, 10 грн, то за таких підстав у відповідача виник обов`язок щодо сплати вартості таких послуг, як це передбачено п. 3.3. договору протягом 3-х банківських днів.

В той час суд вказує, що станом на момент розгляду справи в її матеріалах відсутні будь які докази оплати відповідачем отриманих послуг.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 193 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання договірних зобов`язань в частині оплати за актами № 56 від 31.01.2019 на суму 10 152, 00 грн, № 223 від 28.02.2019 на суму 4 692, 00 грн, № 367 від 31.03.2019 на суму 2 664, 00 грн, № 498 від 30.04.2019 на суму 3 452, 50 грн, № 640 від 31.05.2019 на суму 828, 60 грн, заявлених позовних вимог не спростував, то за таких підстав суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Протек ЛТД" були порушені зобов`язання, що обумовлені умовами договору № 67-01/19 від 02.01.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

У зв`язку з чим, обґрунтованими є вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за актами № 56 від 31.01.2019, № 223 від 28.02.2019, № 367 від 31.03.2019, № 498 від 30.04.2019, № 640 від 31.05.2019 в загальному розмірі 21 789, 10 грн.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 414, 30 грн (за актами надання послу № 756 від 30.06.2019 на суму 276, 20 грн та № 888 від 31.07.2019 на суму 138, 10 грн), то суд вказує, що означені вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Частинами 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як про це вказувалось судом вище, в матеріалах справи містяться акти надання послуг № 756 від 30.06.2019 на суму 276, 20 грн та № 888 від 31.07.2019 на суму 138, 10 грн.

Означені акти підписані тільки позивачем. З боку відповідача підписані не були.

В той час суд вказує, що будь яких доказів щоб свідчили про надіслання таких актів та/або отримання їх відповідачем матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що роботи (послуги) по об`єму, якості та строки виконання робіт (надання послуг) відповідачем не приймалися.

В пункті 3.3. договору сторонами було погоджено здійснення оплати на умовах передоплати кожного місяця на наступний місяць в розмірі, відповідно до п. 3.1. цього договору.

Однак, означеним пунктом договору сторони дійшли згоди, що оплата наданих виконавцем послуг здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку.

Оскільки будь яких доказів, щоб вказували про надіслання актів надання послуг № 756 від 30.06.2019 та № 888 від 31.07.2029 та/або отримання їх відповідачем в матеріалах справи не містяться, то за таких підстав суд приходить до висновку, що перебіг 3-ного строку (банківських днів), з моменту отримання рахунку, в даному випадку акту виконаних робіт для виникнення обов`язку щодо здійснення оплати наданих послуг є таким, що не настав.

Крім того суд вказує, що в матеріалах справи міститься вимога позивача за вих. № 1115 від 12.08.2019 про сплату заборгованості у розмірі 22 203, 40 грн у строк до 15.08.2019 з попередженням про дострокове розірвання Ритуальною службою спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради дії договору з 25.08.2019 відповідно до п. 3.5. договору.

В той час будь яких доказів, щоб свідчили про направлення та/або отримання такої вимоги відповідачем, в матеріалах справи відсутні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек ЛТД" (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 10, офіс 21; ідентифікаційний код 41015909) на користь Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 47/14; ідентифікаційний код 03358475) заборгованість в розмірі 21 789 (двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять) грн 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 15 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.01.2020

Суддя Д. О. Баранов