РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2020Справа № 910/16218/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю.,

розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алколайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна"

про стягнення 180 190, 99 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алколайн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" про стягнення 180 190, 99 грн, з яких:145 813, 39 грн. - сума основного боргу, 25 855, 76 грн. - пені, 3 549,84 грн. - 3% річних та 4 972 грн. - інфляційних втрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором поставки № А від 01.07.2016 в частині сплати грошових коштів за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/16218/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 21.11.2019 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 012 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 012 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 року у справі № 910/16218/19 вручено уповноваженому представнику відповідача - 25.11.2019 року.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву суду не надано, однак через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 17.12.2019 подано клопотання про закриття провадження в частині стягнення 145 813, 39 грн. основного боргу.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 01.07.2016 укладено договір поставки № А, згідно з яким позивач зобов`язався в порядку та на умовах, встановлених договором, поставити і передати товар у власність відповідача, а відповідач - прийняти і оплатити його.

Відповідно до пункту 14.1 загальної частини договору № А, товар поставляється партіями.

Пунктом 16.5 загальної частини договору № А встановлено, що поставка вважається виконаною з моменту передачі товару у власність відповідача і надання повного та відповідного пакету документів.

Згідно пункту 16.6 загальної частини договору № А дата отримання товару відповідачем вказується в первинному документі, підписаному сторонами.

Позивач стверджує, що протягом періоду 15.08.2016 - 27.10.2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 8 621 403, 96 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними представниками сторін видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Пунктом 26.1 загальної частини договору № А передбачено, що відповідач має право повернути товар позивачу у випадках передбачених законодавством України.

В період 30.11.2016 - 13.06.2019 відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 489 023, 25 грн., що підтверджується актами повернення за вказаний період.

Позивач вказує, що в період 01.12.2016 - 01.01.2019 заборгованість відповідача була зменшена взаємозаліком вимог на загальну суму 1 894 325, 53 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач здійснив оплату за поставлений товар на загальну суму 6 092 241, 79 грн.

Відповідно до розрахунку позивача, сума заборгованості за видатковими накладними № 6340 від 13.10.2018, № 6450 від 20.10.2018, № 6659 від 27.10.2018 становить 145 813, 39 грн.

Заборгованість відповідача на суму 145 813, 39 грн. підтверджується актом звірки розрахунків станом на 30.06.2019 та актом звірки розрахунків станом на 31.10.2019.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 3.1 спеціальної частини договору № А оплата за отриманий товар здійснюється відповідачем з відстрочкою платежу на 80 календарних днів з моменту передачі товару у власність відповідача і надання позивачем повного та відповідного пакету документів.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

В той же час, судом встановлено, що після звернення позивача до суду із даним позовом, відповідачем було сплачено на користь позивача частину основної заборгованості за договором № А в розмірі 145 813, 39 грн., що підтверджується поданою позивачем заявою в якій останній підтвердив факт сплати відповідачем основної заборгованості за договором, а також наданими копіями платіжного доручення № від 06.12.2019 та банківської виписки по рахунку позивача.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

При цьому, за приписами статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми основної заборгованості за договором в розмірі 145 813, 39 грн. та необхідність закриття провадження у справі у вказаній частині. Витрати по сплаті судового збору в цій частині покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 25 855, 76 грн. - пені, 3 549, 84 грн. - 3% річних та 4 972, 00 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 27.6 загальної частини договору № А передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасної оплати за кожний день прострочення платежу.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 25 855, 76 грн. пені, розрахованої за період 03.01.2019-17.07.2019.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 3 549, 84 грн. - 3% річних та 4 972, 00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період 03.11.2019 - 05.11.2019.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алколайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" про стягнення 180 190, 99 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 52, ідентифікаційний код 36003603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алколайн" (68702, Одеська область, Болградський район, місто Болград, вулиця Заводська, будинок 34, ідентифікаційний код 39012783) 25 855 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 76 коп. - пені, 3 549 (три тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн. 84 коп. - 3 % річних, 4 972 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. -інфляційних втрат та 2 702 (дві тисячі сімсот дві) грн. 87 коп. - судового збору.

3. Закрити провадження у справі № 910/16218/19 в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новус Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алколайн" 145 813 (сто сорок п`ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 39 коп. - заборгованості.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк