РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3405/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" (м. Рівне)
до Приватного підприємства "Алкорм" (м. Харків)
про стягнення 191664,00 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Приватного підприємства "Алкорм" (відповідач), в якій просить стягнути з Приватного підприємства "Профіль-Плюс" (, місцезнаходження: 61052, м. Харків, вулиця Рідзвяна, будинок 29-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" (, місцезнаходження: 33001, м. Рівне, вул. Біла, буд. 16) кошти в розмірі 133500,00 грн, 35964,00 грн пені, 22200,00 грн штрафу, в загальному: 191664,00 грн.

Також позивач просить стягнути з Приватного підприємства "Профіль-Плюс" на свою користь витрати на сплату судового збору в розмірі 2874,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Цією ухвалою суду підготовче засідання призначено на 18.11.2019 о 12:30 год, про що повідомлено учасників справи.

Позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути кошти в розмірі 133500,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 18.11.2019 була відхилена заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки ця заява не є зменшенням розміру позовних вимог, а є відмовою від позовних вимог про стягнення пені та штрафу, що має бути викладено у відповідній заяві.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2019 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 02.12.2019 об 11:00 год.

02.12.2019 у судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2019 задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 позивача було повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 18.12.2019 о 14:30 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 відповідача було викликано в підготовче засідання для участі в розгляді справи на 18.12.2019 о 14:30 год.

16.12.2019 позивач надав заяву про уточнення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 18.12.2019 не прийнято до розгляду заяву про уточнення позивачем позовних вимог, оскільки в ній нічого не уточнюється.

Крім того, 16.12.2019 позивач надав заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просить стягнути попередню оплату (аванс) в сумі 133500,00 грн, витрати на сплату судового збору та інші судові витрати позивача.

Протокольною ухвалою суду від 18.12.2019 не прийнято до розгляду заяву позивача про відмову від частини позовних вимог, оскільки вона не містить самої відмови.

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 18.12.2019 повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.01.2020 о 12:00 год.

14.01.2020 позивач надав заяву про залишення позову без розгляду, в якій вказує, що при поданні позовної заяви до Господарського суду Харківської області позивач вказав підстави позову та вірно визначив відповідачем Приватне підприємство "Алкорм", тоді як в позовних вимогах позивач невірно зазначив відповідачем іншу юридичну особу - Приватне підприємство "Профіль-Плюс", а так як згідно ухвали суду від 18.12.2019 підготовче засідання по справі закрито, то відповідно він не може змінити предмет позову, а саме зазначити в позовних вимогах вірного відповідача - Приватне підприємство "Алкорм", у зв`язку з чим просить суд залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" (м. Рівне) до Приватного підприємства "Алкорм" (м. Харків) про стягнення 191664,00 грн без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2020 було відхилено заяву позивача про залишення позову без розгляду, оскільки така заява повинна бути подана до початку розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач не надав суду відзив на позов та витребувані судом документи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.11.2019 за №.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на судовий захист своїх прав та інтересів.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 18.01.2017 між ним та Приватним підприємством "Алкорм" було укладено договір №ПСТ-51/17 (надалі - договір), за умовами якого постачальник (ПП "Алкорм") зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію, а саме: прутки бронзові, найменування, асортимент, та загальна кількість яких зазначена в специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору, надалі продукція, а покупець (ТОВ "Високовольтний союз - РЗВА") прийняти і оплатити цю продукцію на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник здійснює поставку продукції партіями, на підставі письмових замовлень покупця, на умовах FCA м. Харків, згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс - 2010.

Згідно з п. 2.2 договору поставка продукції здійснюється партіями протягом 124 днів з моменту отримання листа замовлення на окрему партію продукції. Підтвердженням прийняття листа замовлення є виставлення рахунку-фактури (в т.ч. за допомогою електронної пошти, факсу).

Пунктом 4.1 вказаного договору сторони визначили, що покупець оплачує продукцію в порядку, передбаченому п. 4.5 даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору загальна сума на день підписання договору становить 2040000,00 грн, в т.ч. ПДВ становить 340000,00 грн.

Згідно з п. 4.5 договору оплата продукції здійснюється таким чином:

- 50% вартості партії продукції - аванс перераховується покупцем протягом 5 банківських днів після отримання рахунку-фактури;

- 50% вартості партії продукції перераховується покупцем після виготовлення продукції.

Перерахування грошових коштів здійснюється на підставі рахунку-фактури, наданого постачальником.

Пунктом 7.3 договору сторони узгодили, що за несвоєчасну поставку партії продукції постачальник сплачує покупцю неустойку 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожний день прострочки.

Відповідно до п. 7.4 зазначеного договору у випадку затримки поставки продукції/партії продукції більше, ніж на 30 календарних днів проти строків, зазначених в договорі, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленої або недопоставленої продукції.

26.12.2018 між позивачем та Приватним підприємством "Алкорм" укладена додаткова угода до вищевказаного договору, в якій сторони договору збільшили суму договору, внесли зміни до розділу "Реквізити сторін" в частині реквізитів покупця, а також продовжили термін дії договору до 31.12.2019.

Як убачається із матеріалів справи, на підставі рахунку-фактури ПП "Алкорм" №А-1977 від 12.11.2018 на суму 111000,00 грн позивач перерахував йому передоплату в сумі 111000,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №1281 від 14.11.2018 на суму 55500,00 грн, №246 від 17.01.2019 на суму 8762,00 грн, №424 від 24.01.2019 на суму 40000,00 грн та №819 від 05.02.2019 на суму 6738,00 грн.

Також, на підставі рахунку-фактури ПП "Алкорм" №А-0155 від 05.02.2019 на суму 222000,00 грн позивач перерахував йому передоплату в сумі 67270,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №833 від 05.02.2019.

Крім того, ПП "Алкорм" був виставлений позивачу рахунок-фактура №А-0164 від 27.03.2019 на суму 44770,00 грн.

Листом №58 від 29.03.2019 позивач просив ПП "Алкорм" перераховані кошти по рахунку №А-0155 від 05.02.2019 на суму 44770,00 грн зарахувати як оплату рахунка №А-0164 від 27.03.2019.

ПП "Алкорм" частково поставив позивачу товар на суму 44770,00 грн, про що свідчать копії товарно-транспортної накладної (накладна на вантаж одержувача) за №995395581 та видаткової накладної №А-0163 від 27.03.2019 на суму 44770,00 грн.

Позивач також вказує у позові, що в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства, станом на день пред`явлення позову (21.10.2019) постачальником не здійснено поставку оплаченої продукції на суму 133500,00 грн.

Посилаючись на те, що станом на день пред`явлення позову постачальник не здійснив жодних дій щодо врегулювання ситуації та не повернув суму передоплати, позивач просить стягнути на свою користь з Приватного підприємства "Профіль-Плюс" кошти у розмірі 133500,00 грн, пеню в сумі 35964,00 грн та штраф у сумі 22200,00 грн, а всього 191664,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач, на підтвердження своєї правової позиції щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань по поставці оплаченого позивачем товару за договором №ПСТ-51/17 від 18.01.2017, надав суду: копії договору №ПСТ-51/17 від 18.01.2017 та додаткової угоди від 26.12.2018 до цього договору, укладених між позивачем та Приватним підприємством "Алкорм"; копії платіжних доручень: №1281 від 14.11.2018 про перерахування позивачем 55500,00 грн на рахунок ПП "Алкорм", №246 від 17.01.2019 про перерахування позивачем 8762,00 грн на рахунок ПП "Алкорм", №424 від 24.01.2019 про перерахування позивачем 40000,00 грн на рахунок ПП "Алкорм", №819 від 05.02.2019 про перерахування позивачем 6738,00 грн на рахунок ПП "Алкорм"; №833 від 05.02.2019 про перерахування позивачем 67270,00 грн на рахунок ПП "Алкорм"; копії рахунків-фактур ПП "Алкорм" №А-1977 від 12.11.2018 на суму 111000,00 грн, №А-0155 від 05.02.2019 на суму 222000,00 грн та №А-0164 від 27.03.2019 на суму 44770,00 грн; копії податкових накладних №6 від 14.11.2018, №5 від 17.02.2019, №4 від 24.01.2019, №1 і №2 від 05.02.2019; копії товарно-транспортної накладної (накладна на вантаж одержувача) за №995395581 та видаткової накладної №А-0163 від 27.03.2019 про отримання позивачем від ПП "Алкорм" товару на суму 44770,00 грн, а також копії вимог позивача №11-0/135юр від 21.06.2019 і №11-0/149юр від 11.10.2019 про повернення Приватним підприємством "Алкорм" сплачених позивачем коштів в сумі 133500,00 грн.

Проте, зазначені документи свідчать про наявність господарських правовідносин у позивача з іншою особою - Приватним підприємством "Алкорм".

Ці документи ніяким чином не підтверджують існування у Приватного підприємства "Профіль-Плюс" зобов`язань по поставці оплаченого позивачем товару за договором №ПСТ-51/17 від 18.01.2017.

Позивач не надав суду доказів укладання договору між ним та Приватним підприємством "Профіль-Плюс", з якого він просить стягнути на свою користь кошти в розмірі 133500,00 грн, пеню в сумі 35964,00 грн та штраф в сумі 22200,00 грн.

Тобто, на момент розгляду спору про стягнення коштів з Приватного підприємства "Профіль-Плюс" на користь позивача, між позивачем та ПП "Профіль-Плюс" не узгоджувалися: права і обов`язки цих сторін; найменування (номенклатура, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості; ціна, порядок оплати та підстави для оплати; строк виконання; відповідальність сторін за порушення своїх зобов`язань, тощо.

Доказів, які б свідчили про сплату позивачем грошових коштів в сумі 133500,00 грн приватному підприємству ПП "Профіль-Плюс", позивач суду не надав.

Зазначене свідчить про відсутність договірних правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" та Приватним підприємством "Профіль-Плюс".

За приписами статей 13 та 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 210 ГПК України, якою унормовано дослідження доказів, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

У розумінні наведених положень процесуального законодавства рішення з господарського спору може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02.04.2019 у справі №911/737/18.

Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач не надав суду належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог до ПП "Профіль-Плюс", доказів укладання з ПП "Профіль-Плюс" договору поставки, узгодження між ними всіх істотних умов договору, порушення його прав та законних інтересів діями та бездіяльністю ПП "Профіль-Плюс" в рамках договору №ПСТ-51/17 від 18.01.2017, доказів сплати позивачем грошових коштів в сумі 133500,00 грн приватному підприємству ПП "Профіль-Плюс".

Внаслідок недоведеності наявності порушення ПП "Профіль-Плюс" грошового зобов`язання не можуть бути задоволені і вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача пені в сумі 35964,00 грн та штрафу в сумі 22200,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги до ПП "Профіль-Плюс" необґрунтованими, недоведеними і не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог статей 123, 126, 129 ГПК України судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст. 525, 526, 530, 629, 693, 712 ЦК України, ст. 14, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Високовольтний союз - РЗВА" до Приватного підприємства "Профіль-Плюс" про стягнення 191664,00 грн відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "27" січня 2020 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.