РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2020Справа № 910/16424/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"», м. Київ

про стягнення 22 788,70 грн.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Юнівес"» (далі - ПрАТ «СК "Юнівес"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"» (далі - ПАТ «НАСК "Оранта"»/відповідач) про стягнення 22 788,70 грн. страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги ПрАТ «СК "Юнівес"» обґрунтовує виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № ПС-0075-А/18/КВ2 від 07.08.2018, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.11.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.12.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ПАТ «НАСК "Оранта"» заперечує проти позову, посилаючись на те, що з матеріалів страхової та судової справ невідомо чи ввозився транспортний засіб «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 на територію України особисто винною у ДТП особою, тобто не встановлено правомірності володіння таким транспортним засобом. Окрім того, відповідач вважає необґрунтованим розмір страхового відшкодування, заявлений в позові, оскільки розрахунок страхового відшкодування здійснено без урахування коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Юнівес"» (далі - страховик/позивач) та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № ПС-0075-А/18/КВ2, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2 .

Строк дії договору: з 09.08.2018 по 08.08.2019.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.08.2018 на Кільцевій дорозі у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_3 .

При цьому, в результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК "Юнівес"» автомобіль «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 .

Голосіївський районний суд м. Києва постановою від 19.10.2018 визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, що сталось 20.08.2018 на Кільцевій дорозі у м. Києві за участю автомобілів «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 .

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.08.2018 ОСОБА_4 виставлено рахунок №СТОС000860, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 склала 25 788,70 грн.

01.10.2018 позивачем складено страховий акт № А-2830/КВ2 та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі виставленого ОСОБА_4 рахунку, відповідно до якого виплата страхового відшкодування становить 23 788,70 грн.

Згідно страхового акту позивачем виплачено страхувальнику - ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 23 788,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30394 від 03.10.2018.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «СК "Юнівес"» зазначає, що у зв`язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного автомобіля «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_2 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Volkswagen Sharan» н.з. НОМЕР_1 застрахована у ПАТ «НАСК "Оранта"» за полісом № АМ007554907, а також з огляду на те, що водія автомобіля «Volkswagen Sharan» н.з. НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу у розмірі 22 788,70 грн. (з вирахуванням франшизи 1 000,00 грн.).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen Sharan» н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «НАСК "Оранта"» за полісом № АМ007554907.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_2 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_2 , було сплачено ПрАТ «СК "Юнівес"» на підставі договору страхування та страхового акту № А-2830/КВ2.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК "Юнівес"» направило на адресу відповідача претензію №А-2830/КВ2 від 20.11.2018 щодо відшкодування завданих збитків в розмірі 23 788,70 грн.

Листом № 09-02-07/877 від 30.01.2019 відповідач повідомив позивача, що не вбачає підстав для визнання події страховим випадком та відмовляє у виплаті страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Chevrolet Aveo» н.з. НОМЕР_2 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ПАТ «НАСК "Оранта"».

Водночас, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність підстав для виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що відсутні відомості щодо правомірного володіння транспортним засобом водієм автомобіля «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.4. статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

При цьому, за змістом пункту 1.6. статті 1 вказаного закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Крім того, за змістом частин 1, 3 статті 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ст. 380 Митного кодексу України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

За змістом частини 5 статті 12 Цивільного кодексу України, добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується.

При цьому, відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-77 ГПК України на підтвердження відсутності реєстраційних документів у водія транспортного засобу «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, чи доказів відсутності посвідчення водія у ОСОБА_2 .

Водночас, в матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б підтверджували незаконне заволодіння транспортним засобом «Volkswagen Sharan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем невірно розрахований розмір страхового відшкодування, зокрема без вирахування коефіцієнту зносу, з огляду на те, що з розрахунку страхового відшкодування у страховій справі № А-2330/КВ2 від 01.10.2018 вбачається вартість запчастин з урахуванням коефіцієнту зносу дорівнює 12 540, 00 грн, при цьому, відповідачем не надано суду власний розрахунок розміру страхового відшкодування на підтвердження зворотного.

Відповідно до ч. 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"» задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 72; ідентифікаційний код 32638319) суму страхового відшкодування у розмірі 22 788 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 70 коп. та судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук