УХВАЛА

про продовження строку підготовчого провадження

та відкладення підготовчого засідання

м. Київ

27.01.2020справа № 910/15404/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15404/19

за позовом Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106)

до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса , буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) та

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016)

Про визнання права на часткове задоволення кредиторських вимог, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників:

позивача - Петроченка С.О. (довіреність від 11.12.2019 №18-0014/64716);

відповідача-1 - Таболіна О.С. (довіреність від 19.12.2019 №б/н);

відповідача-2 - Ярошенко А.С. (довіреність від 16.10.2019 № 27-17776/19),

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - НБУ) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію Банку та Фонду про:

- визнання права НБУ як заставодержателя на часткове задоволення своїх кредиторських вимог до Банка за рахунок коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих Банком від реалізації права вимоги Банка до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - Товариство) за договором кредитної лінії 30.09.2013 №ВКЛ-2022390/1 (далі - Договір №ВКЛ-2022390/1), укладеним Банком і Товариством, щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних;

- визнання протиправними дій Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо неподання до Фонду звернення та супровідних документів про позачергове задоволення вимог НБУ та перерахування 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу права вимоги Банка до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог НБУ;

- зобов`язання Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію подати до Фонду звернення та супровідні документи про позачергове задоволення вимог НБУ у сумі 23 830 007,93 грн. в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за кредитними договорами від 22.10.2008 №51, від 05.11.2008 №64, від 11.11.2008 №86/11-08/СТ, від 11.09.2008 №39/09- 08/СТ, від 29.12.2008 №144, від 29.12.2008 №144/1, від 30.12.2008 №144/2, від 31.12.2008 №144/3, від 05.01.2009 №144/4, від 12.01.2009 №144/5, від 29.01.2009 №144/6, від 06.02.2009 №144/7, від 11.02.2009 №144/8, від 13.02.2009 №144/9, від 16.02.2009 №144/10, від 27.02.2009 №144/11, від 04.03.2009 №144/12, від 05.03.2009 №144/13, від 13.03.2009 №144/14, від 20.03.2009 №144/15, від 06.04.2009 №144/16, від 15.04.2009 №144/17, від 17.04.2009 №144/18, від 30.04.2009 №144/19, від 03.06.2009 №144/20 (далі - Кредитні договори), укладеними НБУ та Банком, за рахунок коштів, отриманих від продажу права вимоги Банка до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором №ВКЛ-2022390/1;

- визнання протиправною бездіяльності Фонду щодо не спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу права вимоги Банка до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором №ВКЛ-2022390/1, в рахунок часткового задоволення вимог НБУ;

- зобов`язання Фонду розглянути звернення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо позачергового задоволення вимог НБУ та спрямувати кошти у сумі 23 830 007,93 грн., отримані Банком від продажу права вимоги до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором №ВКЛ-2022390/1, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог НБУ за Кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- з метою підтримки ліквідності Банку НБУ та Банком укладено Кредитні договори;

- в забезпечення виконання зобов`язань Банку за Кредитними договорами НБУ та відповідачем-1, зокрема, було укладено:

договір застави майнових прав від 01.11.2013 №51/64/144/39/86/ЗМП-9 (далі - Договір застави-1), згідно з умовами підпункту 1.1.1 пункту 1 якого предметом застави є, зокрема, майнові права за договором кредитної лінії від 29.08.2013 №ВКЛ-2022390 (далі - Договір №ВКЛ-2022390) з додатковими договорами до нього, укладеним Банком та Товариством (боржник), відповідно до якого боржник повинен повернути Банку кредитні кошти в сумі 150 000 000 грн. з кінцевим терміном повернення 28.08.2014 та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 24,0% річних;

договір застави майнових прав від 08.11.2013 №51/64/144/39/86/ЗМП-11 (далі - Договір застави-2), відповідно до умов підпунктів 1.1.1 пункту 1 якого предметом застави є майнові права за Договором №ВКЛ-2022390/1 з додатковими договорами до нього, відповідно до якого боржник повинен повернути Банку кредитні кошти в сумі 150 000 000 грн. з кінцевим терміном повернення 29.09.2014 та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 24,0% річних;

- таким чином, зобов`язання Банку за Кредитними договорами забезпечуються, зокрема, майновими правами за Договорами №ВКЛ-2022390 та №ВКЛ-2022390/1 (далі - Предмет застави);

- 02.03.2015 Правлінням НБУ було прийнято постанову №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних»; на підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку; відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 08.04.2015 №71 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», тимчасову адміністрацію у Банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно; відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно; відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.02.2017 №619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації Банку на два роки до 04.10.2019; рішенням виконавчої дирекція Фонду від 04.04.2019 №772 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банку строком на один рік з 05.10.2019 до 04.10.2020 включно та делеговано повноваження ліквідатора Банку, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів Банку, уповноваженій особі Фонду на ліквідацію Банку Кадирову В.В.;

- кредиторські вимоги НБУ, в тому числі кредиторські вимоги, які виникли за Кредитними договорами, були акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку на суму 9 344 571 307,23 грн., з яких заборгованість за Кредитними договорами складає 2 985 551 667,83 грн., що підтверджується електронним повідомленням Банку від 04.04.2016 вих. № 3032;

- також на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі №910/13064/17 Банком додатково акцептовано кредиторські вимоги НБУ у сумі 23 944 916,68 грн. та внесені відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідача-1;

- станом на 22.10.2019 Банк не задовольнив кредиторські вимоги НБУ та має перед останнім непогашену заборгованість;

- рішенням Фонду від 20.12.2018 №3400 про затвердження умов продажу вирішено здійснити реалізацію частини Предмету застави, а саме: право вимоги Банку до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором №ВКЛ-2022390/1 у сумі 77 647 468,01 грн. (початкова ціна 77 647 468,01 грн.) та право вимоги Банку до Товариства щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних за Договором №ВКЛ-2022390 у сумі 151 766 129,39 грн. (початкова ціна 151 766 129,39 грн.);

- постановою Правління НБУ від 22.01.2019 №34-рш «Про погодження умов реалізації майнових прав за кредитними договорами, переданих Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» у заставу Національному банку України» НБУ надано згоду Банку на реалізацію Предмету застави;

- за результатами відкритих торгів (аукціону), які були здійсненні за допомогою електронної торгової системи ProZorro та оформлених протоколом електронних торгів від 26.03.2019 №UA-EA-2019-01-28-000102-b Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» (далі - ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор») укладено договір про відступлення прав вимоги від 15.04.2019 №1295/К (далі - Договір відступлення); відповідно до пункту 1 Договору відступлення Банк відступив, а ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» набуло належні Банку права вимоги за реалізованим Предметом застави; згідно з пунктом 4 Договору відступлення за відступлення прав вимоги за реалізованим Предметом застави ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» сплачує відповідачу-1 грошові кошти у сумі 75 706 487,14 грн.;

- таким чином, відповідачем-1 було реалізовано Предмет застави та отримано кошти за реалізацію такого заставленого майна, а саме: за Договором застави-1 - 50 082 822,7 грн. та за Договором застави-2 - 25 623 664,44 грн.;

- на думку позивача, кошти, отримані від реалізації Предмету застави, спрямовуються на погашення вимог НБУ як заставодержателя за Кредитними договорами; проте 22.10.2019 Фондом на офіційному сайті (www.fg.gov.ua) було опубліковано прес-реліз, в якому Фонд зазначив, що в результаті реалізації Предмету застави усі отримані кошти спрямовуються на розрахунки з кредиторами Банку;

- до НБУ надійшла лише частина коштів, отриманих відповідачем-1 від продажу реалізованого Предмету застави в сумі 46 129 604,41 грн. як кошти, отримані від реалізації права вимоги до Товариства за Договором №ВКЛ-2022390 щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних;

- проте НБУ не отримано кошти від реалізації права вимоги до Товариства за Договором №ВКЛ-2022390/1 щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних у сумі 23 830 007,93 грн.;

- позивач вважає, що відповідачами порушено положення частини третьої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та всупереч останнім протиправно не перераховано НБУ як заставодержателю кошти у сумі 23 830 007,93 гри., отримані від реалізації права вимоги до Товариства за Договором №ВКЛ-2022390/1 щодо сплати процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних;

- з метою отримання інформації про підстави неперерахування НБУ коштів, отриманих від реалізації Банком Предмету застави, НБУ надіслало відповідачу-1 та Фонду лист від 18.06.2019 № 63-0005/31621 та вимогу від 18.09.2019 №63-0005/48317;

- листами від 18.07.2019 №3202 та від 30.09.2019 №4355 уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку повідомила НБУ про те, що розгляд питань триває; Фонд листом від 07.10.2019 №41-17318/19 «Про перерахування коштів» повідомив НБУ, що розгляд вимоги НБУ буде можливий після набрання чинності рішенням, ухваленим за результатом розгляду справи № 757/38343/19-ц.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2019 позовну заяву НБУ залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

25.11.2019 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 08.11.2019.

Разом з тим, 25.11.2019 НБУ виклав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо неподання до Фонду звернення та супровідних документів про позачергове задоволення вимог НБУ та перерахування 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

- зобов`язання Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію подати до Фонду звернення та супровідні документи про позачергове задоволення вимог НБУ у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

- визнання протиправною бездіяльності Фонду щодо не спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

- зобов`язання Фонду розглянути звернення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо позачергового задоволення вимог НБУ шляхом спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами.

Суд розцінює вказану заяву як заяву про часткову відмову від позовних вимог.

Суд відповідно до вимог статті 46 ГПК України приймає відмову від позовних вимог в частині визнання права НБУ як заставодержателя на часткове задоволення своїх кредиторських вимог до Банка за рахунок коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих Банком від реалізації права вимоги Банка до Товариства за Договором щодо сплатити процентів за користування кредитом за ставкою 24,0% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.12.2019.

23.12.2019 Фонд подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних з огляду на те, що: зобов`язання Банку за Договір застави-2 щодо предмету застави - майновими правами за Договір №ВКЛ-2022390 в сумі 150 000 000 грн. були виконані, а відповідно застава припинена відповідно до статті 28 Закону України «Про заставу», яка визначає, що застава припиняється, серед іншого - з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом; стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що і відбулося у 2017 році; таким чином, заявлені вимоги про порушення статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо прав заставодержателя на позачергове отримання коштів, отриманих від реалізації застави не доведені, а позов не підлягає до задоволення, оскільки сума коштів, яка охоплена позовними вимогами не була предметом застави, а відповідно кошти, які не були предметом застави не можуть бути перераховані кредитору Банку у позачерговому порядку; в разі перерахування коштів, отриманих від продажу прав вимоги за даним кредитом (не застави), НБУ, таке перерахування буде порушенням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і порушить порядок задоволення вимог кредиторів і черговість задоволення їх вимог.

Разом з тим, 23.12.2019 Банк подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що:

- претензій, щодо реалізації права вимоги за Договором №ВКЛ-2022390, який було передано НБУ у заставу за Договором застави-2 позивач не заявляє;

- відповідно до тексту позовної заяви НБУ зазначає, що розмір його кредиторських вимог складає 9 344 571 307,23 грн., і підтверджує вказане повідомленням від 04.04.2016 №3032, однак сума вимог, яка зазначена у повідомленні від 04.04.2016 №3032 складає зовсім іншу суму коштів, яку НБУ не доводить жодним доказом;

- на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду від 06.06.2019 №1456 «Про позачергове задоволення вимог кредиторів AT «Дельта Банк», в рахунок часткового позачергового задоволення кредиторських вимог НБУ за відповідними кредитами рефінансування, Банк 12.06.2019 перерахував НБУ кошти у загальній сумі 108 646 042,25 грн., отримані від реалізації кредитів фізичних та юридичних осіб у кількості 150 штук, майнові права за якими перебували в заставі НБУ у складі відповідного пулу прав вимоги за кредитами були реалізовані також права за Договором № ВКЛ-2022390 та Договором №ВКЛ-2022390/1;

- дійсно, питома вага Договорів № ВКЛ-2022390 та №ВКЛ-2022390/1 Товариства у складі пулу складала 75 706 487,14 грн., проте на момент продажу даного активу від 26.03.2019 (протокол торгів UA-EA-2019-01-28-000102-b) заборгованість Товариства за Договором №ВКЛ-2022390/1 складалася тільки із заборгованості за простроченими процентами, інфляційних витрат та штрафних санкцій, які вже не були предметом застави, оскільки застава майнових прав за Договором застави-2 припинилася у жовтні 2017 року і кошти, які були предметом застави вже були перераховані 30.10.2017 НБУ у сумі 167 122 633,66 грн. на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду від 26.10.2017 №4818;

- погашення заборгованості Товариства відбулося внаслідок виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/14423/15 про стягнення заборгованості за Договором № ВКЛ-2022390/1;

- при укладенні Договір застави-2 сторони погодили обсяг та характеристики предмету застави, Банк передав, а НБУ прийняв в заставу майнові права за кредитом, при цьому сторони дійшли до згоди зазначити за текстом Договір застави-2 суму заборгованості позичальника, яку сторони погодили прийняти як заборгованість тільки за основною сумою боргу (тілом кредиту) та яку було використано для розрахунку загальної суми майнових прав;

- умовами Договір застави-2 не передбачено, що, крім майнових прав у вказаній за текстом пункту 1.2 Договору застави-2 сумі, Банк передав в заставу похідні майнові права за кредитом - право на стягнення прострочених процентів, штрафів та пень, інфляційних витрат тощо, якщо такі існуватимуть після погашення основної суми заборгованості за Договором №ВКЛ2022390/1 і взагалі після закінчення строку кредитування;

- умови Кредитних договорів містять перелік забезпечення, і конкретний обсяг забезпечення і його вартість; кредитами рефінансування визначено сукупність сум заборгованості за тілами кредитів (в тому числі Товариства) яка прямо обмежена за обсягом і розміром застави;

- за сукупністю всіх ознак, Банком було визначено, що предметом застави, даному випадку є майнові права за кредитом Товариства у сумі 150 000 000 грн., що дорівнює тілу кредиту в сумі 150 000 000 грн.;

- зобов`язання Банку за Договором застави-2 щодо предмету застави - майновими правами за Договором №ВКЛ-2022390/1 в сумі 150 000 000 грн. були виконані, а відповідно зобов`язання щодо застави - припинені;

- оскільки строк дії Договору №ВКЛ-2022390/1 встановлено до 31.12.2014 відповідно право вимоги яке є предметом застави згідно з положеннями статті 49 Закону України «Про заставу» обмежено саме цим строком і всі інші складові заборгованості Товариства за кредитом не можуть бути предметом застави, оскільки виходять за цей обсяг у силу закінчення строку дії застави;

- оскільки НБУ включено до реєстру вимог кредиторів у сьому чергу, на думку Банку, вимоги про перерахування коштів, які виходять за межі прав застоводержателя є необґрунтованими.

23.12.2019 Банк подав суду клопотання про залишення позову без розгляду.

Протокольною ухвалою від 23.12.2019 суд відмовив у задоволенні клопотання Банку про залишення позову без розгляду.

У підготовчому засіданні 23.12.2019 оголошено перерву до 27.01.2020.

Позивач 16.12.2019 подав суду відповідь на відзиви відповідачів-1,2, в якій зазначив про те, що: право вимоги Банку до Товариства за Договором №ВКЛ-2022390/1, яке виставлено на продаж як актив Банку, та реалізоване на відкритих торгах (аукціоні), які були здійсненні за допомогою електронної торгової системи ProZorro та оформлених протоколом електронних торгів від 26.03.2019 №UA-EA-2019-01-28-000102-b, є предметом застави НБУ у відповідності до Договору застави-2, що станом на момент проведення торгів відповідачами визнавалося; Договір застави-2 є чинним та обов`язковим до виконання сторонами, а відтак, предмет застави за Договором застави-2 забезпечує виконання зобов`язань Банку перед НБУ за Кредитними договорами, зазначеними в пункті 1.4 Договору застави-2; посилання відповідачів-1,2 на рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15, як на підставу припинення Договору застави-2 неправомірне, оскільки зазначене рішення стосується стягнення Банку з Товариства заборгованості на користь відповідача-1, та ні яким чином не встановлює припинення зобов`язань Банку за Договором застави-2 та Кредитними договорами, передбаченими у пункті 1.4 Договору застави-2; Банком не надало суду доказів подання Фонду відповідного звернення та супровідних документів про позачергове задоволення вимог НБУ у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав за Договором №51/64/144/39/86/ЗМП-11.

У підготовче засідання 27.01.2020 з`явилися представники учасників справи.

Представник Банку у підготовчому засіданні 27.01.2019 наголосив на доводах клопотання про зупинення провадження у справі №910/15404/19 до вирішення Печерським районним судом м. Києва спору у справі №757/38343/19-ц та набрання законної сили рішення у №757/38343/19-ц, мотивованого тим, що:

- ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі №757/38343/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Банку, ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор», Фонду, товарної біржи «Катеринославська», за участю третьої особи - Товариства про:

визнання незаконним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду «Про затвердження умов продажу активів AT «Дельта Банк» від 20.12.2018 №3400, в частині затвердження переліку активів Банку, які підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні) згідно з лоту №F11GL39420, а саме: права вимоги за Договорами №ВКЛ-2022390/1 та №ВКЛ-2022390;

визнання недійсними та скасування результати відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 26.032019 №UA-EA-2019-01-28-000102-b між Банком, ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» та товарною біржою «Катеринославська», що були проведені 25.02.2019 з продажу лоту №F11GL39420 «Право вимоги за Кредитним договором № ВКЛ-2022390/1 від 30.09.2013, укладеним з юридичною особою. Забезпечення: 1. Готова продукція, а саме: рухоме майно, а саме: труби 460 найменувань (виробничі запаси перелік яких викладено в Додатку № 1 до Договору застави. Заставодавцем є Позичальник. 2. Товари в обороті, а саме: Товари в обороті, а саме: нафта, конденсат, паливо дизельне, Л-0, 20-40, скраплений газ, деетанпропанбутанізований конденсат. Заставодавцем є Позичальник. Продаж відбувається за згодою заставодержателя. Право вимоги за Кредитним договором № ВКЛ- 2022390 від 29 серпня 2013 року, укладеним з юридичною особою. Забезпечення: 1. Майнові права на отримання грошових коштів, згідно Контракту, укладеного між компанією. Заставодавцем є Позичальник. *Продаж відбувається за згодою заставодержателя.»;

визнання недійсним Договору відступлення з усіма додатками та додатковою угодою від 28.05.2019 №1 до Договору відступлення;

- на думку Банку, на даний час Печерським районним судом м. Києва вирішується питання, зокрема, щодо визнання недійсним Договору відступлення, тобто від вирішення питання про визнання вказаного договору недійсним залежатиме право НБУ на пред`явлення позовних вимог до відповідачів-1,2;

- таким чином, вирішення спору щодо перерахування НБУ 23 830 007,93 грн. за Договором відступлення не є можливим до вирішення спору у справі №757/38343/19-ц щодо визнання недійсним вказаного договору.

Представник НБУ у підготовчому засіданні 27.01.2020 наголосив на доводах заперечень на клопотання Банку про зупинення провадження у справі №910/15404/19, в яких зазначив про те, що: відповідачі-1,2 не оскаржують дійсність Договору відступлення, а навпаки, виконали його умови, та те, що відповідачі-1,2 не посилаються на його недійсність як на підставу своїх заперечень у відзивах на позов, а тому зупинення провадження у даній справі № 910/15404/19 є необгрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню; крім того, наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представник Фонду у підготовчому засіданні 27.01.2020 підтримав клопотання Банку про зупинення провадження у справі та просив суд його задовольнити.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що клопотання Банку про зупинення провадження у справі №910/15404/19 не підлягає задоволенню з огляду на те, що:

- предметом розгляду справи №910/15404/19 є:

визнання протиправними дії Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо неподання до Фонду звернення та супровідних документів про позачергове задоволення вимог НБУ та перерахування 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

зобов`язання Банка в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію подати до Фонду звернення та супровідні документи про позачергове задоволення вимог НБУ у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

визнання протиправною бездіяльності Фонду щодо не спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банка за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

зобов`язання Фонду розглянути звернення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо позачергового задоволення вимог НБУ шляхом спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами;

- предметом розгляду справи №757/38343/19-ц є:

визнання незаконним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду «Про затвердження умов продажу активів AT «Дельта Банк» від 20.12.2018 №3400 в частині, яка стосується права вимоги за Договорами №ВКЛ-2022390/1 та №ВКЛ-2022390, укладеними з Товариством;

визнання недійсними та скасування результати відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону від 26.03.2019, який було проведено 25.02.2019, з продажу права вимоги за Договорами №ВКЛ-2022390/1 та №ВКЛ-2022390, укладеними з Товариством;

визнання недійсним Договору відступлення.

- предметом доказування у справі №910/15404/19 є правомірність чи протиправність дій Банку та Фонду щодо позачерговості задоволення вимог НБУ;

- як умовам Договору відступлення, так і особливостям його виконання суд може надати оцінку в рамках розгляду справи №910/15404/19;

- у разі, якщо Печерськом районом суду м. Києва буде прийнято рішення про визнання недійсним Договору відступлення, Банк не позбавлений права звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

27.01.2020 Банк подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

У підготовчому засіданні 27.01.2020 представник НБУ наголосив на доводах заяви про зміну предмету позову, поданої суду 24.01.2020, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Банку в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо не здійснення обліку коштів в сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором №ВКЛ-2022390/1, укладеним Банком та Товариством, на окремому аналітичному рахунку;

- визнати протиправними дії Банку в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо неподання до Фонду звернення та супровідних документів про позачергове задоволення вимог НБУ шляхом перерахування 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором №ВКЛ-2022390/1, укладеним Банком та Товариством, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами, що укладені НБУ та Банком;

- зобов`язати Банк в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію подати до Фонду звернення та супровідні документи про позачергове задоволення вимог НБУ в сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором №ВКЛ-2022390/1, укладеним Банком та Товариством, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами, що укладені НБУ та Банком;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо не спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором №ВКЛ-2022390/1, укладеним Банком та Товариством, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог за Кредитними договорами, що укладені НБУ та Банком;

- зобов`язати Фонд розглянути звернення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію щодо позачергового задоволення вимог НБУ шляхом спрямування коштів у сумі 23 830 007,93 грн., отриманих від продажу майнових прав Банку за Договором №ВКЛ-2022390/1, укладеним Банком та Товариством, в рахунок часткового погашення кредиторських вимог НБУ за Кредитними договорами, що укладені між НБУ та Банком.

У підготовчому засіданні представники Банку та Фонду повідомили суд про те, що вказаної заяви позивача не отримали, в зв`язку з чим просили суд надати час для підготовки письмових пояснень на заяву про зміну предмету позову.

Суд задовольнив клопотання відповідачів-1,2 та відклав розгляд заяви позивача про зміну предмету позову до наступного судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частинами першою і другою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною другою статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З огляду на клопотання відповідачів про надання часу для підготовки письмових пояснень суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 119, 177, 183, 202, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №910/15404/19 за позовом Національного банку України до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на часткове задоволення кредиторських вимог, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Відкласти підготовче засідання з розгляду справи №910/15404/19 на 24.02.20 о 10:20. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

3. Встановити відповідачам-1,2 строк у п`ять днів з дня отримання від позивача заяви про зміну предмету позову для подання до суду письмових пояснень з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів направлення вказаних документів позивачу.

4. Копію даної ухвали надіслати відповідачам-1,2.

Ухвала набрала законної сили 27.01.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко