ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Справа№ 910/11506/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Майданевича А.Г.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Грищенко О.М.

відповідача - не з`явилися

третьої особи - Корбут Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"

на рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. (повне рішення складено 14.03.2019 р.)

у справі № 910/11506/18 (суддя - Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Корбута Романа Володимировича

про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 52626,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 2626,00 грн.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що за договором на туристичне обслуговування ОСОБА_3 було сплачено кошти в якості передплати за туристичні послуги. Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" було анульовано тур та не надано ОСОБА_3 туристичні послуги, у зв`язку з чим у останнього виникло право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" в частині повернення безпідставно утриманих відповідачем коштів, які були набуті позивачем шляхом укладення з ОСОБА_3 договору № 08-08/2018 про заміну кредитора у зобов`язанні від 08.08.2018 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.08.2018 р. відкрито провадження у справі № 910/11506/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та залучено до участі у справі Корбута Романа Володимировича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

06.09.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просило стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 52626,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2018 р. розгляд даної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/11506/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс", з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТВК" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що обов`язок із повернення коштів, сплачених ОСОБА_3 за договором на туристичне обслуговування від 22.07.2017 р., покладено саме на третю особу, як сторону вказаного договору. Скаржник також посилається на те, що ним правомірно було анульовано тур клієнту, оскільки кошти за тур не надходили до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власов Ю.Л. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11506/18, вирішено здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

На підставі службової записки секретаря судової палати та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/233/19 від 27.05.2019 р. у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 р. справу № 910/11506/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Від Корбута Романа Володимировича надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2339/19 від 29.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 р. справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.09.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3702/19 від 16.09.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Сітайло Л.Г.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та відкладено її розгляд до 08.10.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4014/19 від 07.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф. та Сітайло Л.Г. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, а у призначеному судовому засіданні оголошено перерву до 24.10.2019 р.

До суду 18.10.2019 р. Корбутом Романом Володимировичем подано клопотання про витребування доказів, а саме господарської справи № 916/2534/17.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4290/19 від 24.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному та участю судді Мартюк А.І. у семінарі призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 26.11.2019 р.

У призначеному засіданні суд 26.11.2019 р. оголошено перерву до 10.12.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4877/19 від 09.12.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/11506/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/11506/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 р. справу № 910/11506/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

До суду 10.12.2019 р. представником третьої особи подано клопотання про призначення у даній справі судової технічної експертизи документа, а також заяву про виклик свідка.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 р. було відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про витребування доказів, залишено без розгляду клопотання третьої особи про призначення у даній справі судової технічної експертизи документа та заяви про виклик свідка та оголошено у судовому засіданні перерву до 21.01.2020 р.

У засідання суду, призначене на 21.01.2020 р., представник відповідача не з`явився, однак надав пояснення по суті спору у попередньому судовому засіданні та був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення зазначеного судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (далі - туроператор) та Фізичною особою-підприємцем Корбутом Романом Володимировичем (далі - турагент) укладено агентський договір по реалізації туристичних продуктів (далі - агентський договір).

Відповідно до п. 2.1 агентського договору турагент зобов`язується за винагороду надавати туроператору послуги з реалізації турпродукту туристу шляхом укладення договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням туроператора, а також здійснювати фактичні дії, визначені умовами цього договору.

Цей договір є формою підтвердження повноважень турагента (п. 2.4 агентського договору).

Згідно з п. 3.2.6 вказаного договору турагент зобов`язаний оплатити замовлені послуги на підставі рахунків туроператора на його р/р або забезпечити оплату вартості реалізованих туристичних продуктів туроператора шляхом здійснення оплати за дорученням і від імені туриста.

Як передбачено п. 6.10 агентського договору, суми, отримані турагентом за продаж туристичного продукту згідно цього договору, не є власністю турагента.

Цей договір діє протягом всього періоду доступу турагента до системи бронювання турів та у будь-якому випадку до моменту здійснення сторонами остаточних взаєморозрахунків (п. 11.1 договору).

22.07.2017 р. між Фізичною особою-підприємцем Корбутом Романом Володимировичем (далі - турагент), який діяв від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (далі - туроператор) на підставі агентського договору, та ОСОБА_3 (далі - турист) було укладено договір на туристичне обслуговування (далі - договір).

Згідно з п. 2.1 договору туроператор зобов`язався відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язався на умовах цього договору прийняти і оплатити їх.

Відповідно до п. 3.4.11 договору турист зобов`язаний оплатити туроператору через турагента вартість замовленого турпродукту протягом строку, який вказаний у пункті 4.5 договору.

У відповідності до додатку № 1 (лист бронювання/програма туристичного обслуговування) до договору, підписаний ОСОБА_3. та відповідальним менеджером Лавриненко А . С. , туристичним продуктом, замовленим туристом, є тур до курорту Коста Дорадо, Іспанія, в період з 26.08.2017 р. по 06.09.2017 р. (далі - тур). Вартість туру складає 52626,00 грн, яка підлягає сплаті шляхом передоплати у розмірі 100% на момент укладення даного додатку № 1.

22.07.2017 р. ОСОБА_3. було в повному обсязі сплачено вартість туру, що підтверджується квитанцією по прибутковим касовим операціям № 22/07 від 22.07.2017 р., підписаною Фізичною особою-підприємцем Корбутом Романом Володимировичем та скріпленою його печаткою.

04.08.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" було анульовано ОСОБА_3. тур у зв`язку з тим, що туроператор не отримав кошти по заброньованій заявці.

26.07.2018 р. ОСОБА_3. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" з листом-повідомленням про розірвання договору та вимогою повернути сплачені ним за договором кошти у розмірі 52626,00 грн.

Вказаний лист був одержаний відповідачем 30.07.2018 р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.07.2018 р., фіскальним чеком від 26.07.2018 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 233.

08.08.2018 р. між ОСОБА_3 (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (далі - новий кредитор) укладено договір № 08-08/2018 про заміну кредитора у зобов`язанні (далі - договір відступлення права вимоги).

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_3 було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" за актом прийому-передачі від 08.08.2018 р. документи, які підтверджують право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, повинен сплатити останньому кошти у розмірі 52626,00 грн, оскільки відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором на туристичне обслуговування від 22.07.2017 р. з надання ОСОБА_3. туристичних послуг та в подальшому, у зв`язку з розірванням цього договору, правові підстави для набуття відповідачем таких коштів відпали.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було встановлено вище, 22.07.2017 р. ОСОБА_3 було в повному обсязі оплачено туристичні послуги за укладеним договором на туристичне обслуговування, відтак анулювання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" туру з підстав неоплати туристом туристичного продукту є безпідставним та неправомірним.

Доводи скаржника про те, що оплата туристом туристичного продукту ФОП Корбуту Р.В. не свідчить про оплату таких послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "ТТВК", колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Вбачається, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" та ФОП Корбутом Р.В. агентський договір за своєю правовою природою є договором доручення, оскільки його предметом є вчинення третьою особою від імені відповідача та за його рахунок юридичних дій.

За змістом ст. 1000 ЦК України договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

З матеріалів справи також вбачається, що 22.07.2017 р. третя особа уклала з ОСОБА_3 договір на туристичне обслуговування, за змістом якого туроператор зобов`язався відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язався на умовах цього договору прийняти і оплатити їх.

Так, договір доручення породжує виникнення відносин представництва, сутність яких полягає в тому, що одна особа представляє у правовідношенні інтереси іншої, набуваючи для неї прав і обов`язків, розширюючи межі її юридичних дій.

Відповідно передання коштів ОСОБА_3 на виконання своїх зобов`язань за договором ФОП Корбуту Р.В. прирівнюється до передання таких коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

Згідно з п 2.1 договору на туристичне обслуговування туроператор (відповідач) зобов`язався відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язався на умовах цього договору прийняти і оплатити їх.

Заявка на бронювання є додатком № 1 до договору, яка передбачала маршрут подорожі Київ - Барселона, Барселона - Київ, перельоти у якій повинен був здійснюватись авіакомпанією Роза Ветров, та розміщення у готелі в Коста Дорадо, Іспанія, в період з 26.08.2017 р. по 06.09.2017 р. Також у заявці визначено перелік осіб (2), для яких замовляються туристичні послуги за цим договором.

Вбачається, третьою особою та відповідачем у агентському договорі було погоджено, що одержані від туриста в якості оплати туристичної послуги кошти не переходять у власність турагента, а отже є власністю туроператора, оскільки фактично туристом відчужуються кошти на оплату продукту та відповідно такі кошти переходять у власність туроператора.

Таким чином, 22.07.2017 р. ОСОБА_3 було здійснено оплату туристичного продукту саме Товариству з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 296 ГК України агентські відносини виникають у разі, зокрема надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій.

Як передбачено ч. 1 ст. 297 ГК України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Згідно з ч. 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

У відповідності до ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: 1) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; 2) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; 3) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Положення ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" містять вичерпний перелік підстав для звільнення туроператора від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Отже невиконання турагентом своїх зобов`язань перед туроператором за агентським договором не є підставою для звільнення його від відповідальності перед туристом за невиконання своїх зобов`язань за договором з надання туристичного продукту.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, зокрема, шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Вбачається, що 26.07.2018 р. ОСОБА_3 . звернувся до відповідача з листом про розірвання договору на туристичне обслуговування від 22.07.2017 р., відтак цей договір є розірваним з 30.07.2018 р.

Також у вказаному листі ОСОБА_3 просив відповідача повернути сплачені йому в якості передоплати за туристичні послуги кошти.

Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як передбачено ч. 2 ст. 30 Закону України "Про туризм", порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про туризм" суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як передбачено ч. 13 ст. 20 Закону України "Про туризм", права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Таким чином саме відповідач як туроператор несе відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах, а правовідносини, які виникли між відповідачем та третьою особою не можуть впливати на права туриста, який належно виконав умови укладеного договору. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №667/7877/15-ц, від 26.06.2018 у справі №307/2262/15-ц та від 28.03.2018 у справі №753/6193/15-ц.

Отже, у зв`язку порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором на туристичне обслуговування від 22.07.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТВК" зобов`язане було відшкодувати ОСОБА_3 кошти в розмірі 52626,00 грн, сплачені ним за відповідний тур.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вказані норми чинного законодавства відповідач зобов`язаний був сплатити ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 52626,00 грн. до 07.08.2018 р.

Як було зазначено вище, 08.08.2018 р. між ОСОБА_3 (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (далі - новий кредитор) укладено договір № 08-08/2018 про заміну кредитора у зобов`язанні (далі - договір відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги первісний кредитор відступає новому кредиторові право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (боржник), будь-яких грошових зобов`язань на підставі договору на туристичне обслуговування від 22.07.2017 р. та котрі випливають із нього.

Згідно з п. 1.3 цього договору право вимоги первісного кредитора переходить до нового кредитора в повному обсязі з моменту складання (підписання)сторонами акту приймання-передавання права вимоги (приймання-передавання документів, що підтверджують право вимоги) за цим договором.

08.08.2018 р. ОСОБА_3 було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" за актом прийому-передачі документи, які підтверджують право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

Отже, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" перейшло право вимоги до відповідача сплатити кошти у розмірі 52626,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту сплати грошових коштів у розмірі 52626,00 грн ОСОБА_3 . або Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 52626,00 грн є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Аргументи, викладені в апеляційній скаргзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/11506/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, зміст позовних вимог, приймаючи до уваги, що ціна позову у даному спорі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/11506/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТВК".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.01.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

А.Г. Майданевич