ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.2020м. ДніпроСправа № 904/4231/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва"

про стягнення 514 020,98 грн. та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Вагнер Д.В. дов. № 1-2052 від 28.12.19р. (адвокат)

Відповідача - Рисін О.О. дов. № 13/10-11 від 21.10.19р. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить зобов`язати Відповідача повернути Позивачеві в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 76,920 тис.куб.метрів; стягнути з Відповідача 514 020,98 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 76,920 тис.куб.метрів.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що звіт ПАТ "Криворіжгаз" жодним чином не підтверджує, що даний природний газ, який був поданий до газорозподільної системи, оператором якої є ПАТ "Криворіжгаз" є власністю АТ "Укртрансгаз" і на підставі чого даний природний газ був направлений до газорозподільної системи, оператором якої є ПАТ "Криворіжгаз", якщо цей природний газ був власністю Позивача. Стаття 1212 ЦК України, на яку, як на підставу своїх вимог посилається Позивач, передбачає виникнення цивільно-правових зобов`язань у зв`язку з так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Проте, в березні 2017 року Відповідач отримав від Позивача зазначений обсяг природного газу на правовій підставі, а саме на підставі Договору на транспортування природного газу магістральним трубопроводом №16/17-ТКЕ від 31.02.16р. (далі Договір на транспортування). Так, факт транспортування природного газу в обсязі 76,920 тис.куб.м у березні 2017 року за даним Договором транспортування підтверджується актом надання послуг з транспортування природного газу від 31.03.17р., підписаним Відповідачем та ПАТ "Укртрансгаз" в особі відокремленого підрозділу Криворізьке ЛВУМГ філії УМГ "Харківтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз". Відповідно до умов Договору про транспортування та Акту від 31.03.17р. вартість послуг Позивача за транспортування даного обсягу природного газу становила 40 327,62 грн., які повністю сплачені Відповідачем Позивачеві, що підтверджується платіжними дорученнями №495 від 04.05.17р. на суму 21 000,00 грн. та №804 від 04.09.17р. на суму 30 429,87 грн. Отже, твердження Позивача, проте, що даний обсяг природного газу був без правової підстави отриманий Відповідачем, спростовується наявністю зазначеного Договору транспортування, актом від 31.03.17р. та платіжними дорученнями №495 від 04.05.17р. на суму 21 000,00 грн. та №804 від 04.09.17р. на суму 30 429,87 грн., якими підтверджується оплата послуг Позивача по транспортуванню даного обсягу природного газу. Дані докази також спростовують ті твердження Позивача, що природний газ отриманий Відповідачем у березні 2017 року був власністю Позивача, оскільки даний природний газ був придбаний Відповідачем у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі Договорів №4844/1617-БО-5 від 31.10.16р., №4796/1617-ТЕ-5 від 13.10.16р. та №4845/1617-КП-5 від 31.10.16р.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що дійсно між сторонами укладено Договір транспортування природного газу від 31.02.16р. №16/17-ТКЕ, згідно з п.1.1. якого Позивач зобов`язався надати Відповідачеві послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення-газорозподільних станцій, а Замовник зобов`язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченими умовами Договору. Отже, виходячи зі змісту наведених положень Договору та інших його умов в цілому, вбачається, що даний Договір є Договором про надання послуг з перевезення вантажу (ст. 901-909, 914, 916-925 ЦК України), ст. 306-315 ГК України. Таким чином, Договір транспортування природного газу від 31.02.16р. №16/17-ТКЕ є договором про надання послуг з перевезення природного газу та не передбачає будь-яких умов щодо постачання, купівлі-продажу природного газу Позивачем Відповідачеві чи інших підстав для переходу права власності на природний газ від Позивача до Відповідача. Отже, Договір транспортування природного газу не може бути підставою для набуття Відповідачем у березні 2017 року 76,920 тис.куб.м природного газу, відібраного з ресурсу Позивача. Пунктом 17 Положення №758 та п.12 Положення №187 постачання АТ "НАК "Нафтогаз України" природного газу (надання номінацій) виробнику теплової енергії здійснюється виключно у разі виконання останнім, як мінімум двох умов: укладення з АТ "НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства, а також забезпечення хоча б однієї з передбачених Положенням умов щодо розрахунків за газ. Тобто, лише наявність укладеного договору не може свідчити про здійснення такої поставки природного газу споживачу, оскільки доказом який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції. Відповідно до п.17 Положення, постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації. Примірний договір про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затверджений постановою №357 Кабінету Міністрів України від 29.04.16р. Відповідно до абзацу 2 п. 13 Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Грошові зобов`язання сторін, які уклали договір, виникають у випадку виконання однією стороною робіт, надання послуг, реалізації товару, якщо інше не передбачено договором (іншим правочином), а іншою у випадку перерахування грошових коштів на виконання робіт, надання послуг, оплату товару, або за виконані роботи, отримані послуги, отриманий товар. Пунктом 3.1. Договору постачання природного газу, укладеного ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зі споживачем, передбачено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі природного газу. Після переходу прав власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. У п.3.2. Договору постачання природного газу зазначено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортних системи номінації повідомляє споживачу про намір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 Договору. Пунктом 3.4. Договору постачання природного газу передбачено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу. Таким чином, як вбачається із вищевикладеного, договір та інші правочини за своєю сутністю є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та свідчить про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне здійснення. Факт здійснення господарської операції підтверджується не укладенням договору, а вчиненням фактичних дій, що спричиняють рух активів та капіталу. За спірний період до газотранспортної системи не було подано жодного обсягу природного газу жодним постачальником, а отже відбір природного газу в обсязі 76,920 тис.куб.м був здійснений Відповідачем з обсягів природного газу Позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС. Крім цього, відбір Відповідачем природного газу у вищезазначених обсягах, підтверджується звітом ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року та жодним чином вказаний доказ не був спростований Відповідачем. Відповідач набув природний газ Позивача за спірний період в загальному обсязі 76,920 тис. куб.м без будь-якої підстави. Виходячи з такого, оскільки Відповідачу в березні 2017 року не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 76,920 тис.куб.м природного газу Відповідачем був здійснений з обсягів природного газу Позивача, що були придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС .

10.12.19р. від Відповідача надійшла заява від 10.12.19р. про врегулювання спору за участі судді

18.12.19р. електронною поштою від Відповідача надійшло клопотання № 15/12-323 від 18.12.19р., у якому він просить розглянути по суті заяву представника Відповідача про врегулювання спору за участю судді від 10.12.19р., без участі представника Відповідача, у разі відмови в задоволені заяви Відповідача про врегулювання спору за участі судді від 10.12.19р. - закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні, 18.12.19р., представник Позивача повідомив, що підприємство не має наміру врегульовувати спір за участю судді, оскільки умови, які запропоновано Відповідачем є неприйнятними для Позивача.

Представник Відповідача, у судових дебатах, заявив, що подасть докази понесених судових витрат протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач, незважаючи на відсутність у нього Постачальника природного газу та будь-яких підстав для відбору газу з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з Позивачем здійснив відбір 76,920 тис.куб.м природного газу, в підтвердження чого Позивач надав звіт ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року, в якому в графі "Фактично спожитий обсяг за місяць всього" по рядку "Категорія/Назва постачальника" вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи у березні 2017 року обсяг природного газу в розмірі 76,920 тис.куб.м.

Позивач вважає, що оскільки Відповідачеві у березні 2017 року не подавалося до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 76,920 тис.куб.м природного газу Відповідачем здійснено з обсягів природного газу Позивача, що придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель за договором купівлі-продажу природного газу та акту приймання-передачі газу та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС, що підтверджується Договором № -ВТВ від 31.01.17р. про закупівлю природного газу АТ "Укртрансгаз" з ПАТ "НАК "Нафтогаз України", актом приймання-передачі газу від 31.03.17р., довідкою Головного бухгалтера ПAT "Укртрансгаз".

На підтвердження заявлених вимог Позивач надав до матеріалів справи Договір № -ВТВ від 31.01.17р. про закупівлю природного газу укладений АТ "Укртрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України", акт приймання-передачі газу від 31.03.17р., довідку Головного бухгалтера ПAT "Укртрансгаз", звіт ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року, в якому в графі "Фактично спожитий обсяг за місяць всього" по рядку "Категорія/Назва постачальника" вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи у березні 2017 року обсяг природного газу в розмірі 76,920 тис. куб. м.

Позивач стверджує, що Відповідач набув природний газ Позивача у березні 2017 року в розмірі 76,920 тис.куб.м без будь-якої правової підстави, що відповідно до ст.1212, 1213 ЦК України породжує обов`язок останнього повернути відповідне майно в натурі, а в разі неможливості здійснити таке повернення, відшкодувати його вартість.

Відповідач на підтвердження своїх доводів щодо наявності правової підстави на відбір природного газу в березні 2017 року в обсязі 76,920 тис.куб.м посилається на укладені ним з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" Договори постачання природного газу: №4796/1617-ТЕ-5 від 13.10.16р., №4845/1617-КП-5 від 31.10.16р., №4844/1617-БО-5 від 31.10.16р., копії яких подав до матеріалів справи.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт набуття або збереження належного Позивачеві майна, а саме 76,920 тис.куб.м природного газу, Відповідачем без достатньої на це правової підстави.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України)

Об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші (ч. 1 ст. 177 ЦК України).

Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд не приймає позицію Позивача, а погоджується з Відповідачем.

Так, 13.10.16р. Відповідачем (Споживачем) з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Постачальником) укладено Договір №4796/1617-ТЕ-5 постачання природного газу, за п.2.1. якого Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016р. по 31 березня 2017р. (включно) природний обсягом до 825 тис. куб. метрів, зокрема, 110 тис.куб.метрів у березні 2017 року.

31.10.16р. Відповідачем (Споживачем) з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Постачальником) укладено Договір №4845/1617-КП-5 постачання природного газу, за п.2.1. якого Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016р. по 31 березня 2017р. (включно) природний обсягом до 2,3 тис. куб. метрів, зокрема, 0,3 тис.куб.метрів у березні 2017 року.

31.10.16р. Відповідачем (Споживачем) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Постачальником) укладено Договір №4844/1617-БО-5 постачання природного газу, за п.2.1. якого Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016р. по 31 березня 2017р. (включно) природний обсягом до 220 тис. куб. метрів, зокрема, 30 тис.куб.метрів у березні 2017 року.

У п.3.4. зазначених Договорів визначено, що приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу Споживачем у відповідному місяці постачання встановляється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Постачальник має право припинити або обмежити постачання природного газу Споживачеві в разі: несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу комерційних вузлів обліку (п.7.3. зазначених Договорів).

У ч.1 ст. 1212 ЦК України визначено, що безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Виходячи з умов Договорів, укладених Відповідачем з ПАТ "НАК "Нафтогаз України", у березні 2017 року Відповідач мав отримати природний газ від постачальника - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в обсязі 140,3 тис.куб.м, тобто в межах правовідносин з постачання природного газу, які виникли із передбачених законодавством підстав.

З огляду на наявність у Відповідача договірних відносини з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постачання природного газу за Договорами: №4796/1617-ТЕ-5 від 13.10.16р., №4845/1617-КП-5 від 31.10.16р., №4844/1617-БО-5 від 31.10.16р., зокрема у березні 2017 року, суд вважає необґрунтованими доводи Позивача про відсутність у Відповідача Постачальника природного газу та безпідставного відбору з газотранспортної системи 76,920 тис.куб.м природного газу в березні 2017 року.

Крім того, заявляючи про те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не постачало Відповідачеві природний газ у березні 2017 року, Позивач не надав відповідних належних і допустимих доказів. А оскільки Позивач ініціював вирішення спору судом (звернувся з позовом) то саме він мав би довести обґрунтованість своїх вимог належними і допустимими доказами.

Надані Позивачем до матеріалів справи Договір № -ВТВ від 31.01.17р. про закупівлю природного газу укладений АТ "Укртрансгаз" з ПАТ "НАК "Нафтогаз України", акт приймання-передачі газу від 31.03.17р., довідку Головного бухгалтера ПAT "Укртрансгаз", звіт ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року, за умови наявності у Відповідача договірних відносин з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постачання природного газу, зокрема у березні 2017 року, не підтверджують відсутність у Відповідача правових підстав на відбір газу в обсязі 76,920 тис.куб.м у березні 2017 року.

Оскільки Позивач не довів відсутність у Відповідача правових підстав на відбір природного газу у березні 2017 року, його вимоги, як про стягнення вартості газу - 514 020,98 грн., так і про повернення Позивачеві в натурі безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 76,920 тис.куб.м є безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р ІШ И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" про стягнення 514 020,98 грн. та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27.01.2020

Суддя С.Г.Юзіков