ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020м. ДніпроСправа № 904/2555/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Гринь К.А.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (м. Київ)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" (м.Дніпро)

відповідача-2: ОСОБА_1 (смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.10.2018 у розмірі 186 666 грн. 36 коп.

Суддя

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) заборгованість за кредитним договором б/№ від 17.10.2018 у розмірі 186 666 грн. 36 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов кредитного договору б/№ від 17.10.2018 в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту. Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" 17.10.2018 через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови). Таким чином, 17.10.2018 між відповідачем та АТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Анкети-заяви та Умов. 17.10.2018 на підставі укладеного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 320 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною випискою. Відповідач-1 за умовами договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 186 666 грн. 36 коп. Крім того, відповідно до договору поруки № POR154 від 12.10.2018 відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 всіх своїх зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8. "Кредит "Куб" Умов по сплаті, зокрема. кредиту у розмірі, що вказаний у ньому.

З позовної заяви вбачалося, що позивачем у складі учасників провадження визначено фізичну особу - ОСОБА_1 (відповідача-2).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.06.2019 судом було витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у строк протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.55).

Від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшов лист (вх. суду № 32004/19 від 18.07.2019), в якому пвказано, що відповідно до даних картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутні, для можливості отримання інформації про реєстрацію місця проживання з Реєстру територіальних громад необхідно повідомити дату народження ОСОБА_1 .

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 19.07.2019 повторно витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у строк протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду у паперовій формі інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.63).

Враховуючи неотримання відповіді, ухвалою суду від 09.10.2019 було повторно витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.84).

Крім того, було направлено запит Адресно-довідковому бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про захист персональних даних" про надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) - ОСОБА_1 (а.с.85).

Від Адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Дніпропетровській області надійшла інформація (вх. суду № 47972/19 від 22.10.2019), в якій зазначено, що ОСОБА_1 згідно вказаної судом адреси не значиться.

З наявних у матеріалах справи документів судом було з`ясовано, що з даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" вбачається, що ОСОБА_1 є засновником вказаної юридичної особи та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вказане, було направлено ухвалу суду від 22.10.2019 Черкаській міській раді щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.89).

Від Черкаської міської ради надійшов лист (вх.суду № 50877/19 від 07.11.2019), в якому було надано інформацію про зареєстровану адресу фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.93).

В подальшому, судом було з`ясовано, що позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 07.11.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем подано заяву про усунення недоліків (вх. суду № 54770/19 від 27.11.2019), в якій він просив суд, на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2019, долучити до матеріалів справи докази надсилання ОСОБА_1 за належною адресою копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: копію фіскального чеку від 16.11.2019 та поштовий опис вкладення від 16.11.2019.

Листом суду від 28.11.2019 позивача було повідомлено, що у зв`язку з перебуванням судді Фещенко Ю.В. у відпустці з 12.11.2019 по 29.11.2019 питання щодо розгляду вказаної заяви буде вирішено після закінчення відпустки.

Ухвалою суду від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 23.12.2019.

У судове засідання 23.12.2019 з`явився представник позивача.

Представники відповідачів-1,2 у вказане судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Судом було зауважено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача-2 про дату, час та місце судового засідання, оскільки поштове повідомлення про отримання ним ухвали суду від 02.12.2019, як і сам конверт, до суду не повернулося. З метою встановлення належності повідомлення відповідача судом здійснено відстеження поштового відправлення суду на адресу відповідача, шляхом формування витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання вказаного поштового відправлення суду, а також виготовлялась копія реєстру № 53 на відправку рекомендованої пошти з повідомленням від 04.12.2019, які долучені до матеріалів справи. При цьому, з вказаних доказів вбачається, що станом на 23.12.2019 відправлення з ухвалою суду від 02.12.2019 повернуто за зворотною адресою 20.12.2019 ("інші причини") (а.с.131-132).

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні, з метою надання можливості відповідачу скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

Так, ухвалою суду від 23.12.2019 у судовому засіданні було оголошено перерву до 22.01.2020.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 3303/20 від 22.01.2020), в якому він просив суд долучити до матеріалів справи копію вимоги-повідомлення на ім`я відповідача-1 та відповідача-2 з доказами її направлення.

У судове засідання 22.01.2020 з`явився представник позивача.

Представники відповідачів-1,2 у вказане судове засідання вдруге не з`явилися, при цьому, судом було зауважено, що:

- поштове відправлення на адресу відповідача-1, в якому містилася ухвала суду від 23.12.2019, не було повернуто за зворотною адресою, не повернулося також і поштове повідомлення про його отримання відповідачем. У зв`язку з вказаними обставинами, судом було здійснено відстеження поштового відправлення суду на адресу відповідача, шляхом формування витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання вказаного відправлення, а також виготовлялася копія реєстру на відправку рекомендованої пошти з повідомленням № 443 від 24.12.2019, які долучені до матеріалів справи. Однак, з вказаних доказів вбачається, що ухвала суду від 23.12.2019 не була вручена відповідачу та з 26.12.2019 (майже місяць) конверт суду перебуває на поштовому відділенні та відповідач не забезпечує його отримання вже протягом трьох тижнів (а.156-157);

- поштове відправлення на адресу відповідача-2, в якому містилася ухвала суду від 23.12.2019, як і всі попередні ухвали суду (ухвала суду від 07.11.2019 - а.с.101-105, ухвала суду від 02.12.2019 - а.с.143-147, які були повернуті з довідкою Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" форми 20 "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки пересилання поштового відправлення") повернулося за зворотною адресою з довідкою Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" форми 20 "інші причини" (а.с.151-155), що вказує на систематичний характер неотримання кореспонденції за єдиною підтвердженою адресою відповідачем-2.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Щодо відповідача-1 на підтвердження адреси судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.06.2019, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача-1 є: 49000, м. Дніпро, вулиця Краснопільська, будинок 9, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача (а.с.52-54).

Щодо відповідача-2 від Черкаської міської ради надійшов лист, в якому було надано інформацію про зареєстровану адресу фізичної особи ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача-2 (а.с.93).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

При цьому, суд окремо звертає увагу, що з 01.01.2020 набрали чинності зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 27.12.2019, відповідно до яких:

- рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 991 Правил);

- рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 992 Правил).

В даному випадку, до суду не було повернуто конверт з ухвалою суду від 23.12.2019, який надійшов до поштового відділення, яке обслуговує відповідача-1 26.12.2019 (а.с.157).

Таким чином, зберігання відділенням Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" поштового відправлення суду, яке є "Судовою повісткамою" в розумінні чинного законодавства України в період з 26.12.2019 по 21.02.2020 є неправомірним та порушує норми чинного законодавства. Більше того, такі дії зумовлюють порушення права позивача на своєчасне вирішення справи судом.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Більше того, вказана норма є актуальною у даному випадку, оскільки відповідач-1 був обізнаний про розгляд даної справи господарським судом, оскільки ще 24.06.2019 отримав ухвалу суду, з якої вбачалася інформація щодо підстав і предмету позову, а також дані щодо номеру справи, що дозволяло відповідачу-1 відслідковувати подальший рух справи (а.с.59). Також відповідачем-1 було отримано:

- ухвалу суду від 22.10.2019 (а.с.123).

- 02.12.2019 ухвалу суду від 07.11.2019 (а.с.122).

З урахуванням наведеного, відповідач-1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідачів-1,2 за місцем йїх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвал суду з викликом відповідачів у судове засідання відбулось через недотримання ними вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідачі, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинні були докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі-1,2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Провадження у даній справі відкрито 02.12.2019, отже строк на розгляд даної справи закінчується 31.01.2020 та нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості його продовження з будь-яких поважних причин.

Отже, враховуючи, що строк вирішення даного спору закінчується 31.01.2020, суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на іншу дату та належним чином повідомити учасників справи про дату наступного судового засідання (враховуючи встановлений процесуальним законом строк на виготовлення повного тексту ухвали суду, строк на її направлення сторонам, а також строк на поштовий перебіг, визначений Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, оскільки відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Більше того, права відповідачів, як учасників справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на те, що розгляд даної справи відкладався, у зв`язку з нез`явленням представників відповідачів у судове засідання та неподанням ними відзиву на позов, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами за відсутності представників відповідачів-1,2 у відповідності до вимог частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 22.02.2020 виклав зміст позовних вимог, навів доводи в їх обґрунтування; зауважив, що ним повідомлені суду всі обставини справи, що йому відомі, та надані всі докази, необхідні для прийняття законного, обґрунтованого рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 22.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням кредитного договору, умови надання та повернення кредиту, факт надання кредитних коштів, строк користування кредитними коштами та їх розмір, настання строку повернення кредиту чи його частини, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення повернення кредитних коштів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" (далі - відповідач-1, клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу, із використанням електронного цифрового підпису 17.10.2018 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви відповідач-1 приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті Приватбанку (далі - позивач, банк).

Анкета-Заява підписана шляхом накладання електронного цифрового підпису (а.с.28).

Договір "Кредит КУБ" складається з Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання послуг "КУБ" від 17.10.2018, Умов та Правил надання банківських послуг за послугою "КУБ" та Тарифів Банку, розміщених на сайті www.privatbank.ua.

Умови та Правила надання банківських послуг в частині послуги "КУБ", чинні на момент використання відповідачем кредитного ліміту, затверджені на засіданні Правління АТ КБ "Приватбанк" від 09.02.2017, протокол № 10

Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (був чинний на момент підписання анкети-заяви), електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю законом або іншими актами цивільного законодавства.

Також суд звертає увагу, що статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено можливість використання електронно-цифрового підпису при укладенні правочину в письмовій формі.

Таким чином, між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір № б/н від 17.10.2018 (далі - договір), який складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов, та за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, а тому саме умови укладеного сторонами договору від 176.10.2018 та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III Цивільного кодексу України, регулюють права та обов`язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - заява). Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).

Відповідно до пункту 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн. (пункт 3.2.8.2. Умов).

На виконання умов договору позивачем на поточний рахунок відповідача-1 було перераховано 320 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку, яка міститься у матеріалах справи (а.с.36-37).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Пунктом 3.2.8.3.1.3. Умов передбачено, що клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту.

Порядок погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (пункт 1.5. Заяви).

Згідно з пунктом 1.5. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї Заяви та доступний Клієнту у системі "Приват24 для бізнесу".

Згідно з пунктом 3.2.8.9.1. Умов та відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в пункті 3.2.8.3.2.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у пункті 1.6. Заяви.

У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5 заяви, клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в пункті 1.4, сплатити банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (пункт 3.2.8.9.7. Умов).

Відповідно до Умов: термін дії договору - до повного виконання Клієнтом зобов`язань в рамках Послуги.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За даними позивача, відповідач-1 своєчасно не повернув позивачеві одержаний кредит, а також, в подальшому, не погасив борг, у зв`язку з чим, станом на 24.05.2019 за ним обліковується борг, зокрема, 186 666 грн. 36 коп., в тому числі:

- 53 333 грн. 05 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом;

- 133 333 грн. 31 коп. - залишок поточної заборгованості за наданим кредитом.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи відповідач-1 допустив прострочення повернення отриманого кредиту та з квітня 2019 року перестав здійснювати його повернення у визначеному договором порядку; простроченими є платежі квітня, травня 2019 року.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи вказане, позивач звернувся до відповідача-1 та відповіджача-2 з повідомлення від 14.05.2019, в якому зазначив, що у випадку несплати простроченої заборгованості у строк 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення, на підставі статті 1050 Цивільного кодексу України, умов кредитного договору від 17.10.2018 та договору поруки від 12.10.2018, банк вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі (а.с.163-164). Докази направлення вказаного повідомлення наявні в матеріалах справи (а.с.165-166).

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з наданих в матеріали справи документів, зокрема, з підписаного сторонами Графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, враховуючи положення частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України строк повернення кредитних коштів, є таким, що настав.

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов договору, відповідач не виконав зобов`язання, зокрема, щодо своєчасного повернення отриманого кредиту.

Так, судом перевірений розрахунок, здійснений позивачем, та встановлено, що він відповідає умовам договору та фактичним обставинам справи (а.с.35).

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Згідно з нормами статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Так, зобов`язання за кредитним договором забезпечено договором поруки №POR154 від 12.10.2018 (далі - договір поруки), укладеним між позивачем та поручителем - ОСОБА_1 (далі - відповідач-2).

Предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" зобов`язань за угодами-приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.8. "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг (далі - Угода-1), по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- За період користування кредитом згідно Угоди 1 - 1,8% відсотка від суми кредиту щомісяця;

- За період користування кредитом згідно з пп. 3.2.8.5.3. Угоди-1 - 4,0% відсотки від суми кредиту щомісяця;

б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді-1.

Відповідно до пункту 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою-1" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з пунктом 4.1. договору поруки сторони домовились, що порука за договором припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1" договір припиняє свою дію.

На виконання вказаних умов договору поруки, позивач звернувся до відповідача-2 щодо виконання обов`язків за договором від 12.10.2018 з вимогою вих. № 30.1.0.0/2 від 14.05.2019, яка надіслана на адресу відповідачів-1, 2 - 22.05.2019, що підтверджується поштовими описами вкладення до цінного листа та відповідною поштовою квитанцією (а.с.16-19).

Доказів виконання обов`язків за кредитним договором б/№ від 17.10.2018, на момент розгляду спору відповідачі не надали.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

Проте, суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачами не було додано належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення кредитних коштів за договором банківського обслуговування № б/н від 17.10.2018 у розмірі 186 666 грн. 36 коп.

Таким чином, відповідачі, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору, не здійснили своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений договором строк, тобто не виконали свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо солідарного стягнення 186 666 грн. 36 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів; стягненню з відповідача-1 підлягає частина судового збору в сумі 1 400 грн. 00 коп.; з відповідача-2 - частина в сумі 1 400 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.10.2018 у розмірі 186 666 грн. 36 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" (49000, м. Дніпро, вулиця Краснопільська, будинок 9; ідентифікаційний код 40922178) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д; ідентифікаційний код 14360570) 186 666 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Констракшин" (49000, м.Дніпро, вулиця Краснопільська, будинок 9; ідентифікаційний код 40922178) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д; ідентифікаційний код 14360570) 1 400 грн. 00 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1 Д; ідентифікаційний код 14360570) 1 400 грн. 00 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.01.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко