ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5770/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Івасик Т.Р.;

від відповідача: Міщенко І.В.;

від третьої особи: Титаренко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

до Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором на відшкодування пільг, наданих населенню №31 від 23.01.2018 у загальному розмірі 11 116 грн. 62 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради (далі - відповідач) заборгованості за договором на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018 у загальному розмірі 11 116 грн. 62 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 10 833 грн. 18 коп. - основний борг;

- 151 грн. 66 коп. - інфляційні втрати;

- 131 грн. 78 коп. - 3% річних.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018 в частині повного та своєчасного відшкодування витрат, пов`язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії пільговим категоріям населення, що були надані позивачем в період з вересня по листопад 2018 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 10 833 грн. 18 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з липня по листопад 2019 року у сумі 151 грн. 66 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 01.07.2019 по 25.11.2019 в сумі 131 грн. 78 коп.

Ухвалою суду від 06.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 26.12.2019.

Від позивача на електронну пошту суду надійшла заява (вх. суду № 59544/19 від 20.12.2019), в якій він просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що представник, з яким укладено договір про надання правової допомоги, перебуває на лікарняному.

У судове засідання 26.12.2019 з`явився представник третьої особи.

Представники позивача та відповідача у вказане судове засідання не з`явилися.

При цьому, судом враховано наявність заяви позивача про відкладення розгляду справи; відповідач причин неявки суду не повідомив; про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 06.12.2019 відповідачу - 13.12.2019 (а.с.60). В той же час, як вбачалося з матеріалів справи, строк для подання відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою суду від 06.12.2019, не закінчився, що унеможливлює вирішення спору в даному судовому засіданні, та зумовлює необхідність в оголошенні перерви у судовому засіданні.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 26.12.2019 було оголошено перерву у судовому засіданні до 29.01.2020.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх. суду № 60563/19 від 26.12.2019), в яких вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та винести рішення згідно з вимогами чинного законодавства, посилаючись на таке:

- в договорі зазначені зобов`язання сторін (пункт 2.2.), згідно яких уповноважений орган зобов`язаний відповідно до пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 до 25 числа місяця наступного за звітним звірити інформацію, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надходить від постачальника. У разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру наданих пільг, що стосується конкретного пільговика, не враховувати до розрахунків суми коштів виставлені постачальником на відшкодування, до уточнення цієї інформації;

- згідно зі спірним договором платником щодо відшкодування витрат, пов`язаних з наданням вищевказаних послуг пільговим категоріям є Департамент соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" здійснює перерахування коштів, виділених за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на оплату послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, пільговим категоріям населення;

- головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (Департамент соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради);

- Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради в межах наданих повноважень у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (зі змінами) "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" веде облік пільговиків та проводить звіряння інформації що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходить від підприємств надавачів житлово-комунальних послуг і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

- відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" за зазначений період (з вересня по листопад 2018 року) розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам, проводяться згідно з формою "2-пільга";

- у відповідності до пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, як мають право на пільги" у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводяться розрахунки, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

- звіряння відбувається в автоматизованому режимі, згідно коректно наданих dbf-файлів, інформація щодо уточнення розбіжностей за вказаний період підприємством до управління не надавалась, в позовній заяві чітко не вказаний період, щодо невиконання умов договору.

У судове засідання 29.01.2020 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представником позивача у судовому засіданні 29.01.2020 було викладено зміст позовних вимог, наведено доводи в їх обґрунтування, з урахуванням вказаних доводів представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.01.2020 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. договору на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018 у відповідача не виникло обов`язку з відшкодування заявленої до стягнення суми, оскільки до відповідача не надійшло підтвердження Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради (третьої особи) сум пільг, що унеможливило їх сплату відповідачем. Представник відповідача вказував на те, що його позиція викладена в усній формі у судовому засідання, подавати письмовий відзив на позовну заяву він не вважає за необхідне.

Представником третьої особи у судовому засіданні 29.01.2020 було викладено зміст письмових пояснень, з урахуванням яких він просив суд прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі, а також представниками позивача, відповідача та третьої особи у судовому засіданні 29.01.2020 наголошено на тому, що ними повідомлені суду всі обставини справи та долучені до матеріалів справи всі докази, необхідні для правильного вирішення спору.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору на відшкодування пільг, строк дії договору, умови надання послуг та порядок відшкодування їх вартості, настання строку оплати відшкодування, наявність часткової чи повної його оплати, допущення прострочення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 28.02.2013 між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі - позивач, управитель) було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Довгинцівському районі (об`єкт № 1) (а.с.25-31), предметом якого є передача замовником управителю функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі мешканців об`єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника (пункт 1 договору про надання послуг з управління будинком). Мета договору є управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району створення мешканцям будинку належних умов проживання згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами та правилами (пункти 1 та 2 договору про надання послуг з управління будинком).

Згідно з пунктом 2.2. договору про надання послуг з управління будинком управитель зобов`язаний укладати із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Управитель також має інші обов`язки, передбачені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01.07.2013 та діє - безстроково. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менше як за місяць до його розірвання (пункт 4.1 договору про надання послуг з управління будинком).

У пункті 4.1. договору про надання послуг з управління будинком визначено, що договір набуває чинності з 01.06.2013 та діє до 01.06.2014. Договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання.

На виконання умов договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради 28.02.2013 складено акт прийому-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків по Довгинцівському районі (об`єкт 1) (а.с.32), до якого складено додаток, а саме: об`єкт № 1: б-р. Кірова, 1, 1а, 3, 5, 5а, 6, 7, 9, 10, 11, 13, 16, 17, 18, 19, 25, 27, 29, вул. Водоп`янова, 1, 2, 3, 4, 6, 7, вул. Гутовського, 15, 17, 21, 23, 25, 27, 39, 41, 43, 57, 59, 61, 63, вул. Лісового, 7, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 22, 24, 25, 26, 27, 29, 31, 33, 38, 39, 40, 41, 42, 43, вул. Незалежності України, 3, 6, 8, 9, 10, 11, 13, 13а, 16, 17, 18, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 31, 33, вул. Приозерна, 19, 21, вул. Сахарова, 1, 7, 9, 13, 15, 17, вул. Симонова, 1, 1а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 (а.с.33).

У пункті 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виконавець комунальної послуги має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати комунальних послуг.

Так, 23.01.2018 між Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради (далі - платник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі позивач, постачальник) було укладено договір на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 (далі - договір, а.с. 34 - 36), предметом якого є відносини сторін щодо відшкодування витрат, пов`язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії пільговим категоріям населення за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот згідно з вимогами Закону України Про Державний бюджет на відповідний бюджетний рік та Бюджетного Кодексу України (пункт 1.1. договору).

У пункті 1.2. договору визначено, що відповідно до чинного законодавства постачальник надає пільговим категоріям населення послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії управління праці та соціального захисту населення виконкомів районних у місті рад, в подальшому "уповноважені органи" відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" зі змінами та доповненнями, проводять звіряння розрахунків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням вищевказаних послуг пільговим категоріям населення, а платник здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з наданням зазначених послуг пільговим категоріям населення, в межах планових призначень на цю мету.

Згідно з пунктом 1.3 договору запланована сума договору по коду програмної класифікації видатків та кредитування бюджетів (код КПКВКМБ) 0813011 складає всього - 3 302 800 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ - 550 466 грн. 67 коп.).

Обсяг коштів, передбачених в бюджеті на відшкодування пільг, може змінюватись протягом року при уточненні бюджету та від обсягу фактично наданих пільг, що відображається у наступних додаткових угодах до договору (пункт 1.4 договору).

У пункті 2.1.2. договору визначено, що постачальник зобов`язаний здійснювати надання пільг населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії в межах діючого законодавства.

Згідно із пунктом 2.1.3. договору постачальник зобов`язаний відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 щомісяця до 15 числа подавати до відділу персоніфікованого обліку громадян пільгових категорій відповідного уповноваженого органу на паперових та електронних носіях (формат файлів - DBF) розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговим категоріям населення у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга", затвердженої Міністерством праці та соціальної політики України від 04.10.2007 № 535.

Уповноважений орган зобов`язаний:

- відповідно до пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 до 25 числа місяця наступного за звітнім звірити інформацію, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надходить від постачальника. У разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру наданих пільг, що стосується конкретного пільговика, не враховувати до розрахунків суми коштів, виставлені постачальником на відшкодування, до уточнення цієї інформації (пункту 2.2.1 договору).

- після проведення звіряння разом з постачальником складати та підписувати акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (пункту 2.2.2 договору).

У пункті 2.4.1. договору визначено, що платник зобов`язаний відповідно до Постанови від 04.03.2002 № 256 із змінами та доповненнями "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" зі змінами та доповненнями, здійснювати перерахування коштів, виділених за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії пільговим категоріям населення. Реквізити рахунків вказані у розділі 8 договору.

У пункті 7.1. договору сторону визначили, що договір набирає чинності згідно з частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України з 01.01.2018 і діє до 31.12.2018. Договір діє в частині прийняття до відшкодування пільг, наданих з 01.12.2017 по 30.11.2018, а в частині проведення розрахунків щодо відшкодування наданих пільг для населення - до їх повного виконання.

Листом № 12/15-264 від 16.10.2018 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради повідомило позивача, що під час проведення звіряння інформації, що надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" в електронному вигляді та на паперових носіях за вересень 2018 року на загальну суму 60 411 грн. 11 коп. виник ряд розбіжностей, а саме: є незареєстровані пільги - файл REPZV 6 на 4 492 грн. 77 коп. та пільговик знятий з обліку - файл REPZV 12 на 75 грн. 41 коп. В результаті проведеної роботи можливе підписання актів на суму 55 842 грн. 93 коп. (а.с. 44).

Листом № 12/15-299 від 14.11.2018 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради повідомило позивача, що під час проведення звіряння інформації, що надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" в електронному вигляді та на паперових носіях за жовтень 2018 року на загальну суму 63 974 грн. 33 коп. виник ряд розбіжностей, а саме: є незареєстровані пільги - файл REPZV 6 на 4 024 грн. 49 коп. В результаті проведеної роботи можливе підписання актів на суму 59 949 грн. 84 коп. (а.с. 45)

Листом № 12/15-328 від 14.12.2018 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради повідомило позивача, що під час проведення звіряння інформації, що надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" в електронному вигляді та на паперових носіях за листопад 2018 року на загальну суму 61 495 грн. 20 коп. виник ряд розбіжностей, а саме: є незареєстрованими пільги - файл REPZV 6 на 2 844 грн. 64 коп., також дата нарахування не співпадає з терміном на пільги/призначено субсидію файл REPZV 7 на 276 грн. 71 коп. та те, що пільговик знятий з обліку - REPZV 12 на 124 грн. 85 коп. В результаті проведеної роботи можливе підписання актів на суму 58 249 грн. 00 коп. (а.с. 46).

Позивачем 24.06.2019 було вручено відповідачу претензію № 1204 від 20.06.2019 з вимогою здійснити звірку осіб, що мають право на пільгу та протягом семи днів з моменту отримання даної претензії перерахувати борг у сумі 10 833 грн. 18 коп. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (а.с.37-40).

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму заборгованості у розмірі 10 833 грн. 18 коп. не сплатив, що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до пунктів 13, 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач, управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Пунктом 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виконавець комунальної послуги має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати комунальних послуг.

Статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, у тому числі компенсаційних виплат за пільгові послуги телекомунікаційного зв`язку окремих категорій громадян, визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 (далі - Порядок № 256).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, згідно з пунктом 3 Порядку № 256, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Таким чином, головним розпорядником коштів в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради.

Так, для реалізації вказаних вище законодавчих положень між позивачем та відповідачем було укладено договір на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Окрім того, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власного бажання, а у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи відсутні; щодо наявності таких заперечень не було повідомлено суд і представником відповідача у судовому засіданні 29.01.2020.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується, що зобов`язання щодо оплати наданих позивачем в період з вересня по листопад 2018 року пільг на загальну суму 10 833 грн. 18 коп. не були виконані відповідачем.

При цьому, умовами договору на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018 не було визначено строк виконання зобов`язання з відшкодування витрат, пов`язаних з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, електроенергії пільговим категоріям населення.

З приводу настання строку оплати наданих у спірний період пільг, господарський суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вказані положення, 24.06.2019 позивачем було вручено відповідачу претензію №1204 від 20.06.2019 з вимогою здійснити звірку осіб, що мають право на пільгу та протягом семи днів з моменту отримання даної претензії перерахувати борг у сумі 10 833 грн. 18 коп. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (а.с.37-40).

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму заборгованості у розмірі 10 833 грн. 18 коп. не сплатив.

При цьому, відповідачем доказів виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не надано, як і не надано доказів вчинення дій, передбачених пунктом 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Крім того, судом відхиляються заперечення відповідача щодо неможливості здійснення такого розрахунку, внаслідок не підтвердження Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради (третьою особою) сум пільг, оскільки ні умови договору ні норми чинного законодавства не містять положень щодо звільнення відповідача від обов`язку їх оплати (відшкодування їх вартості), внаслідок такого не підтвердження. Більше того, разом з претензією відповідачу був надісланий реєстр пільговиків за період з вересня по листопад 2018 року (а.с.41-43), з приводу якого відповідачем не було висловлено у будь-якій формі зауважень чи заперечень. Доказів наявності невідповідності даних, що містяться у вказаному реєстрі, не долучено також і до матеріалів справи ні відповідачем ні третьою особою.

Таким чином, заперечення відповідача відхиляються судом, з огляду на їх безпідставність.

Враховуючи вказані обставини, господарський суд встановив, що строк оплати наданих послуг є таким, що настав 01.07.2019, у зв`язку з чим суд вважає наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 10 833 грн. 18 коп. обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів оплати наданих в період з вересня по листопад 2018 року послуг відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за спірний періоду сумі 10 833 грн. 18 коп., шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 10 833 грн. 18 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з липня по листопад 2019 року у сумі 151 грн. 66 коп.

З приводу вказаних вимог суд зазначає таке.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до статті 3 цього Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем (а.с.47), та встановлено, що під час його проведення позивачем не були враховані наведені вище вимоги, вірно визначено суму заборгованості, але період нарахування інфляційних втрат зазначені невірно.

Отже, розрахунок інфляційних втрат визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Так, враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, а також вказані вище вимоги щодо порядку розрахунку інфляційних втрат, здійснивши власний їх розрахунок, судом встановлено, що прострочення відповідача виникло лише 02.07.2019, отже інфляційні втрати слід нараховувати в період з серпня по листопад 2019 року, які за розрахунком суду складають 130 грн. 19 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в сумі 130 грн. 19 коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем були нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення з 01.07.2019 по 25.11.2019 в сумі 131 грн. 78 коп.

Господарським судом також здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с.47), та встановлено, що під час його проведення позивачем було невірно визначено період прострочення, оскільки граничний строк оплати є 01.07.2019.

Враховуючи вказане, розрахунок 3% річних, здійснений позивачем (а.с.47), визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок 3% річних, судом встановлено, що в період з 02.07.2019 по 25.11.2019 3% річних складають 130 грн. 89 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 130 грн. 89 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 917 грн. 14 коп. - частина витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" до Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення заборгованості за договором на відшкодування пільг, наданих населенню № 31 від 23.01.2018 у загальному розмірі 11 116 грн. 62 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 36 Б; ідентифікаційний код 26136777) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (50049, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Спаська, будинок 17А; ідентифікаційний код 38334911) - 10 833 грн. 18 коп. - основного боргу, 130 грн. 19 коп. - інфляційних втрат, 130 грн. 89 коп. - 3% річних, 1 917 грн. 14 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.01.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко