ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 Справа № 917/2196/19

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007 в особі Полтавського центру обслуговування споживачів, вул. Маршала Бірюзова, 47-а, м. Полтава, 36007

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава, вул. Сінна, 36, м. Полтава, 36039

про стягнення грошових коштів.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Черевань Л.С. (довіреність від 24.12.19 № 02-9-1/4380);

від відповідача: Лутченко Я.О. (довіреність від 02.01.20 № 1)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (далі - позивач/ ТОВ "Полтаваенергозбут") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (далі - відповідач/ КЕВ м. Полтава) 606,84 грн., в тому числі 559,65 грн. пені, 47,19 грн. 3% річних. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 22300292.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.12.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено, що розгляд справи відбудеться 23.01.2020.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необґрунтованість.

В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2019 між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач за договором) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 22300292 (далі - Договір) по об`єктах згідно Додатку 1А шляхом підписання та направлення позивачу заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції № 9 (далі - Комерційна пропозиція), яка діє для установ бюджетної сфери, незалежно від розміру договірної потужності, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу ПАТ "Полтаваобленерго". Розділом 2 Договору визначено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Комерційною пропозицією № 9, яка є додатком № 3 до Договору встановлено, що оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника універсальних послуг у відповідності до рахунків, виставлених на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, наданих ОСР. Рахунок надається з 15 до 18 числа звітного місяця та має бути сплаченим споживачем протягом 5 днів з дня отримання рахунку.

На підставі даних, отриманих від ОСР в період з 01 по 4 число місяця, наступного за розрахунковим, постачальник надає споживачу остаточний рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, який має бути сплачений впродовж 5-ти днів.

Відповідно до п. 5.9. Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок).

При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 6.2 Договору передбачено зобов`язання споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно умовами цього Договору.

Позивач зазначає, що відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.11. Договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

На підтвердження обсягів спожитої відповідачем електричної енергії позивачем надано копії підписаних обома сторонами актів про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію):

- за січень 2019 року - на суму 20422,63 грн.;

- за лютий 2019 року - на суму 45307,94 грн.;

- за березень 2019 року - на суму 30823,90 грн.;

- за квітень 2019 року - на суму 23680,97 грн.;

- за травень 2019 року - на суму 24110,63 грн.;

- за червень 2019 року - на суму 18945,95 грн.;

- за липень 2019 року - на суму 19955,17 грн.

Всього відповідачем спожито за вказані періоди електроенергії на суму 183247,19 грн.

Також позивачем надані копії рахунків виставлених позивачем відповідачу за період з січня по липень 2019 року.

Позивач у розрахунку зазначає, що відповідачем спожита електроенергія була сплачена наступними платежами: 20422,63 грн. - 18.03.2019; 45307,94 грн. - 22.03.2019; 30823,90 грн. - 08.04.2019; 23680,97 грн. - 06.06.2019; 43056,58 грн. - 05.07.2019; 6156,41 грн. - 15.07.2019; 13798,76 грн. - 09.08.2019; 15667,72 грн. - 10.08.2019.

Позивач вказує, що заборгованість за поставлену електроенергію у відповідача відсутня (рахується переплата).

Позивач зазначає, що оскільки протягом дії Договору замовником було порушено умови вищезазначеного Договору, постачальником було нараховано пеню та 3% річних на прострочені суми оплати: за лютий 2019 року за період з 01.03.2019 по 17.03.2019; за квітень 2019 року за період з 18.05.2019 по 05.06.2019; за липень 2019 року за 08.08.2019. Всього, позивачем нараховано 559,65 грн. пені та 47,19 грн. річних.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача вказані суму пені та 3% річних.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що оплата штрафних санкцій та пені ним неможлива, оскільки вказані витрати є нецільовим використанням бюджетних коштів.

Також відповідач стверджує, що рахунки по Договору він отримує тільки після 10 числа наступного за розрахунковим, а не з 15 по 18 число звітного місяця. Фінансування надходить на початку місяця за фактично спожиту електроенергію і не завжди в повному обсязі; листи про недофінансування та наявну заборгованість надсилаються до Міністерства оборони України.

Крім цього, відповідач зазначає, що штрафні санкції є надмірно великими у порівнянні із заподіяними збитками, в зв`язку з цим відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України відповідач просить суд залишити позовну заяву без задоволення.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 5.11. Договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем на підставі п. 5.11 Договору та ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 559,65 грн. пені та 47,19 грн. річних на прострочені суми оплати: за лютий 2019 року за період з 01.03.2019 по 17.03.2019; за квітень 2019 року за період з 18.05.2019 по 05.06.2019; за липень 2019 року за 08.08.2019.

Умовами комерційної пропозиції № 9-УП встановлено, що на підставі даних, отриманих від ОСР в період з 01 по 4 число місяця, наступного за розрахунковим, постачальник надає споживачу остаточний рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, який має бути сплачений впродовж 5-ти днів.

Судом встановлено, що виставлений позивачем відповідачу рахунок за лютий 2019 року містить відмітку представника відповідача про отримання рахунку, але не містить дати такого отримання; рахунок за липень 2019 року взагалі не містить відмітки про його отримання.

Позивач у заяві від 27.12.2019 (вх. № 14412) зазначає, що рахунок за лютий відповідачем отримано 28.02.2019, а рахунок за липень - 31.07.2019.

Відповідач вказані дати отримання рахунків заперечує, стверджує, що рахунки по Договору він отримує тільки після 10 числа наступного за розрахунковим.

Суд зазначає, що умовами Комерційної пропозиції № 9 чітко передбачено строк оплати за електроенергію - впродовж 5-ти днів після отримання остаточного рахунку. Оскільки з наданих позивачем доказів не вбачається дата отримання відповідачем рахунків за лютий та липень 2019 року, строк виконання зобов`язання з оплати вказаних рахунків встановити не можливо.

В зв`язку з цим, нарахування позивачем пені та 3% річних на зобов`язання за лютий та за липень 2019 року є безпідставним та необґрунтованим.

Рахунок позивача за квітень 2019 року містить відмітку відповідача про отримання 11.05.2019. Відповідно до умов Комерційної пропозиції відповідач повинен був сплатити вказаний рахунок на суму 23680,97 грн. по 16.05.2019 включно. Проте, згідно наданого позивачем розрахунку вказаний рахунок відповідачем сплачено 06.06.2019.

Відповідач заперечень щодо сум та дат оплати, вказаних позивачем у розрахунках, суду не надав.

Таким чином, позивач правомірно нарахував пеню та 3% річних на прострочену суму боргу 23680,97 грн. за період з 18.05.2019 по 05.06.2019. При цьому позивачем у розрахунках не вірно обраховано кількість днів прострочення у вказаному періоді (замість 19 днів, зазначено 9). Оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, вимоги про стягнення пені та річних за вказаний період підлягають задоволенню в сумах, вказаних позивачем у розрахунках, а саме: 204,37 грн. пені та 17,52 грн. річних.

Заперечення відповідача стосовно того, що він є неприбутковою бюджетною установою і фінансування видатків з бюджету не завжди відбувається вчасно, судом до уваги не беруться, оскільки відсутність фінансування відповідача не звільняє його від обов`язку виконання умов Договору вчасно і у повному обсязі.

Крім цього, відповідач посилається на те, що штрафні санкції є надмірно великими у порівнянні із заподіяними збитками, і це є підставою для зменшення судом розміру штрафних санкцій відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи розмір стягуваної судом суми пені - 204,37 грн., підстав вважати штрафні санкції надмірно великими, у суду немає. В зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення 204,37 грн. пені та 17,52 грн. річних. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (вул. Сінна, 36, м. Полтава, 36039; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007; ) 204 грн. 37 коп. пені, 17 грн. 52 коп. 3 % річних, 702 грн. 41 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 28.01.2020.

Суддя О.С. Семчук