ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.20 Справа № 917/1497/19

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховської О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/1497/19

за позовною заявою Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" ( вул.Старий Поділ, 5, Полтава, 36022, ; адреса для листування: 39601, м.Кременчук, пр-т Свободи , 8

до Кременчуцької загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. Героїв України, 39-А, м. Кременчук, 39622, )

про стягнення 1 417 816, 66 грн

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго", позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 1751/19 від 27.08.2019р.) до Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № 1746 від 01.01.2010р. у розмірі 1 417 816, 66 грн., з яких: 1 175 163,21 грн. вартість спожитої теплової енергії, 189 572,75 грн. - пеня, 34 757,20 грн. - інфляційні нарахування, 18 323,50 грн. - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасного проведення розрахунків за отриману теплову енергію у вигляді гарячої води, внаслідок чого позивач, на підставі приписів чинного законодавства та умов Договору, нарахував та заявив до стягнення з відповідача суму основного боргу, пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.08.2019р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1497/19. Справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 26.09.2019р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.09.2019р. по справі № 917/1497/19 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.10.2019р.

15.10.2019р. від позивача надійшла заява (вх. №11076 - а.с.80-81) про зменшення розміру позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 1 280 243,66 грн. у тому числі: вартість спожитої теплової енергії у сумі 1 037 590,21 грн., пеню у сумі 189 572,75 грн., 3% річних від простроченої суми у сумі 18 323,50 грн., інфляційні нарахування у сумі 34 757,20 грн., судовий збір у сумі 19 203,65 грн., а також просить суд повернути надлишково сплачений судовий збір у сумі 4 855,13 грн.

12.11.2019р. позивачем до суду подано клопотання (вх. №12438) про залучення до матеріалів справи копії платіжного доручення про сплату заборгованості в розмірі 397 075,00 грн., а також просить суд зменшити розмір позовних вимог в розмірі сплаченої суми та повернути в цій частині судовий збір.

Відповідно п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вище викладене суд приймає заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та розглядає позовні вимоги в редакції заяви від 12.11.2019р. вх. №12438., а саме, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1746 від 01.01.2010р. у розмірі 883 168,66 грн., з яких: 640 515,21 грн. вартість спожитої теплової енергії, 189 572,75 грн. - пеня, 34 757,20 грн. - інфляційні нарахування, 18 323,50 грн. - 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог вх. №12438 від 12.11.2019р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.11.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 917/1497/19. Справу призначено до судового розгляду по суті на 17.12.2019р.

17.12.2019р. від позивача до суду надійшло клопотання (вх. №13999) про залучення до матеріалів справи платіжного доручення від 10.12.2019р. про сплату відповідачем основого боргу в розмірі 640 515,21 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.12.2019р. відкладено розгляд справи по суті на 16.01.2020р.

Учасники у справі належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - копій ухвали суду від 17.12.2019р. (а.с. 108-110).

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В зв`язку з тим, що матеріали справи містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін, а неявка сторін в судове засідання, повідомлених належним чином про дату, час і місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Від відповідача 20.09.2019р. надійшов відзив на позовну заяву (вх. №10102). У відзиві відповідач вказує на те, що не ухиляється від виконання своїх зобов"язань щодо сплати вартості спожитої теплової енергії, а намагається погашати заборгованість по мірі надходження грошових коштів з міського бюджету. Кременчуцька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №31 є закладом освіти, який фінансується з міського бюджету. Своєчасне виконання зобов"язань за спірним договором не залежить від волі відповідача. Заборгованість утворилася через відсутність своєчасного фінансування з боку власника відповідача - Кременчуцької міської ради. Враховуючи баланс інтересів сторін, майновий стан позивача та відповідача, значний розмір суми боргу і значний розмір нарахованої пені та відсутність доказів понесення позивачем збитків, ступінь виконання відповідачем зобов"язань за укладеним договором просить суд зменшити розмір пені на 90%.

15.10.2019р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№11076) в якому вказано, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків. Відповідачем не надано доказів того, що він є неприбутковою організацією та вживав заходів для своєчасного виконання договірних зобов"язань, отже відсутні підстави для зменшення розміру пені.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01 січня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі заступника начальника Кременчуцької філії Одіної А.А. (Теплопостачальна організація) та Кременчуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (Споживач) було укладено Договір №1746 про постачання теплової енергії в гарячій воді (а.с. 10-11) (далі - Договір).

В подальшому Відкрите акціонерне товариство "Полтаваобленерго" змінило свою назву на Публічне акціонерне товариства "Полтаваобленерго". Згідно рішення Загальних зборів від 17.04.2019 протокол № 21 Публічне акціонерне товариства "Полтаваобленерго" змінило свою назву на Акціонерне товариство "Полтаваобленерго", що підтверджується статутом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (а.с. 56-59). Відповідні зміни зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, визначених цим договором та додатками до нього. Тарифи на послуги за теплопостачання відповідно затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005 р. та діючого законодавства України (п. 1.1 та п. 1.2 договору);

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби згідно з Додатком № 1 "Перелік об`єктів споживача та характеристика об`єкта надання послуг з теплопостачання" та в обсягах згідно з Додатком № 2 "Обсяги теплового навантаження теплоспоживання" (п. 2.1.2 договору);

- Споживач зобов`язується оплачувати Теплопостачальній організації вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного Договору, згідно з умовами цього Договору та додатку до нього №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (п. 2.2.2 договору);

- порядок розрахунків зі споживачами теплової енергії викладено у Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до діючого Договору (п. 6.6 договору).

- за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію Споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних (п. 4.2.2 договору);

Сторонами до Договору було складено та підписано Додаток № 1 "Перелік об`єктів" (а. с.12), Додаток № 2 "Обсяги теплового навантаження та теплоспоживання" (а. с.13), Додаток № 3 "Тарифи на теплову енергію" (а. с.14), Додаток № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (а.с.15).

Додатком № 2 до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №1746 від 01.01.2010р. встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної "Споживачу" за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання Договору, а в Додатку № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2.-Договору та Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору.

За приписами п. 23 Правил, розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п. 2 Додатку № 4 до Договору, споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає показники до 25 числа календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює "Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку" (Додаток № 4-1) та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та "Акта про обсяги спожитої Споживачем теплової енергії" (Додаток № 4-2) (розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими в установленому законом Порядку, за кожну відпущену Гкал без урахування ПДВ - п. 1 Додатку № 3 "Тарифи на теплову енергію" ). Наявність приладу обліку на об`єкті Споживача підтверджується Додатком № 1 до Договору.

У додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" сторони узгодили, зокрема, наступне:

- розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання) (п. 1 Додатку);

- обсяг фактично спожитої за розрахунковий період теплової енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат у відрізку мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності тепломереж, підтверджується "Актом про обсяги спожитої (поставленої) споживачем (субспоживачем) теплової енергії" (Додаток № 4-2 ), який оформлюється Теплопостачальною організацією на підставі "Відомості про фактичні покази розрахункових приладів обліку" (Додаток №4-1) та підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого "Акта про обсяги спожитої споживачем теплоенергії" або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками Теплопостачальної організації (п. 5 Додатку);

- за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із встановленням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення (п. 6 Додатку).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач систематично порушував договірні зобов`язання перед ним в частині своєчасної оплати за спожиту теплову енергію у строки, визначені Договором про постачання теплової енергії. Зазначає, що на момент звернення з позовом відповідачем не сплачена вартість за спожиту теплову енергію за листопад 2018р., грудень 2018р., січень 2019р., лютий 2019р., березень 2019р. та квітень 2019р..

Викладене позивач підтверджує виставленими відповідачу рахунками на оплату отриманих послуг (а.с. 24-29), реєстрами про отримання рахунків та актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з листопада 2018р. по квітень 2019р. (а.с. 30-35), актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з листопада 2018р. по квітень 2019р. (а.с. 36-39), відомостями про фактичні покази засобів обліку теплової енергії за період з листопада 2018 р. по квітень 2019 р. (а.с. 40-42), копіями платіжних документів про сплату рахунків за спожиту теплову енергію (а.с. 43).

Супровідним листом від 30.07.2019р. №13-13-02/1889 позивачем направлено на адресу відповідача рахунок на сплату заборгованості та рахунок на сплату пені, інфляції та 3% річних (а.с.50-55).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача за прострочення виконання зобов`язань за Договором ( в редакції заяви про зменшення заявлених позовних вимог від 12.11.2019р. вх. №12438) 883 168,66 грн., з яких: 640 515,21 грн. вартість спожитої теплової енергії, 189 572,75 грн. - пеня, 34 757,20 грн. - інфляційні нарахування, 18 323,50 грн. - 3% річних

Розрахунки заявлених до стягнення з відповідача нарахувань наявні в матеріалах справи - а.с. 17-20.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Наданими доказами підтверджуються факт існування між сторонами правовідносин, які виникли на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

При цьому згідно з положеннями п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198р. (далі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (пункт 3 Правил).

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а п. 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

З огляду на викладене, чинними нормативно-правовими актами імперативно визначено, що відносини у сфері теплопостачання регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, який укладається між теплопостачальною організацією та фізичною особою, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичною особою, яка використовує теплову енергію.

Порядок укладення та умови такого договору визначаються відповідно до норм Закону України "Про теплопостачання" та Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

Суд встановив, що між сторонами укладено Договір №1746 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2010р., яким визначено обсяги та вартість поставленої за цим договором теплової енергії.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 1 Додатку №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору №1746 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2010р. сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов`язання за Договором №1746 про постачання теплової енергії від 01.01.2010р. Вказане підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема, відомостями про фактичні покази розрахункових приладів електричної енергії, рахунками, актами про обсяги спожитої (переданої) електроенергії (наявні в матеріалах справи).

З огляду на визначений сторонами порядок розрахунків за спожиту теплову енергію, дати здійснених відповідачем проплат рахунків (що відображені позивачем у детальних розрахунках, доданих до позову та поясненнях виникнення заборгованості), відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором про постачання теплової енергії оплачував спожиту теплову енергію з порушенням встановлених строків.

Відповідно до поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог ( в редакції заяви від 12.11.2019р. вх. №12438) позивач просив суд стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за Договором № 7465 від 01.01.2010р. у розмірі 640 515,21 грн.

Платіжним дорученням від 10.12.2019р. (а.с.104), що додано до клопотання від 12.11.2019р. вх. №12438 (а.с.103) позивач підтвердив сплату відповідачем суми основого боргу за спожиту теплову енергію в повному обсязі , а саме, в розмірі 640 515,21 грн.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 640 551,21 грн. основного боргу підлягає закриттю за відсутністю предмету спору, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

В пункті 4.2.2. Договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Також, п. 6 Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" сторони визначили, що за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із встановленням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

Позивач за прострочення строків оплати спожитої теплової енергії, керуючись п. 6 Додатку № 4 до Договору, п. 4.2.2. Договору, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" нарахував та просить стягнути з відповідача за зобов`язаннями за листопад 2018р., грудень 2018р., січень 2019р., лютий 2019р., березень 2019р. та квітень пеню в сумі 189 572,75 грн. за період з 28.11.2018р. по 26.07.2019р.; 3% річних від суми простроченої суми в розмірі 18 323,50 грн. за період з 28.11.2018р. по 26.07.2019р.; інфляційні нарахування в розмірі 34 757,20 грн. за період з 16.12.2018р. по 15.07.2019р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов Договору №1746 постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.01.2010р., що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до п. 4.2.2. Договору та п. 6 Додатку № 4 до Договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 189 572,75 грн., інфляційні нарахування в розмірі 34 757,20 грн. та 3% річних в розмірі 18 323,50 грн., судом встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору поставки та чинного законодавства України (перевірка правильності розрахунку здійснена за допомогою калькулятора підрахунку штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон").

З огляду на вищенаведене та доведення факту неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних нарахувань та 3% річних є правомірними.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд зменшити розмір пені на 90 %. В обгрунтування відповідач посилається на те, що відповідач є закладом освіти, який фінансується з міського бюджету. Заборгованість утворилася через відсутність своєчасного фінансування з боку власника відповідача - Кременчуцької міської ради. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують понесення позивачем збитків або можливості їх понесення позивачем у зв"язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов"язань за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про , наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи вищенаведене, а також майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та баланс їх інтересів, беручи до уваги те, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті основного боргу за Договором, той факт, що відповідач є закладом освіти, який фінансується з міського бюджету, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем умов Договору, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне скористатись наданим йому ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України правом та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%, тобто до 94 786,38 грн., цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені судом задовольняються частково в сумі 94 786,38 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд у позові відмовляє.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

Разом з клопотаннями про зменшення розміру позовних вимог ( на суму 137 573, 00 грн. та на суму 397 075, 00 грн.) позивач заявив про повернення надлишкового сплаченого судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ "Про судовий збір" повернення судового збору здійснюється за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, судовий збір в сумі 9 072,39 грн. підлягає поверненню позивачу за клопотаннями про зменшення розміру позовних вимог. Даний судовий збір сплачений платіжним дорученням №720480 від 21.05.2019 року (оригінал платіжного доручення заходиться в матеріалах справи №917/1497/19).

.

Керуючись ст.ст. 46, 129, 231-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременчуцької загальноосвітньої школа І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області (вул. Героїв України, 39-А, м. Кременчук, 39622, ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ; адреса для листування: 39601, м. Кременчук, пр-т Свободи, 8):

- пеню в розмірі 94 786,38 грн., інфляційні нарахування в розмірі 34 757,20 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 18 323,50 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, ;

- 14 986,39 грн. витрат по сплаті судового збору - на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Закрити провадження в частині стягнення з відповідача 640 551,21 грн. основного боргу

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Повернути Акціонерному товариству "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, 8, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500) з Державного бюджету України судовий збір в сумі

9 072,39 грн. сплачений за платіжним дорученням №720480 від 21.05.2019 року (оригінал платіжного доручення заходиться в матеріалах справи №917/1497/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного судового рішення 27.01.2020р.

Суддя Ореховська О.О.