РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2020Справа № 910/16314/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 31, м.Київ, 04050, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомісто" (вул.Вишгородська, буд.45-А/4, оф.34, м.Київ, 04114, )

про стягнення 860 532,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомісто" про стягнення суми 841 330,64 грн основного боргу, 5 289,16 грн 3% річних, 11 819,85 грн інфляційних, 2 092,90 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу/постачальником універсальних послуг №52345015 ПВ від 28.12.2019, №52345015 ПУ від 28.12.2018 щодо оплати.

Ухвалою від 21.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

11.12.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись те, що правовідносини між позивачем та відповідачем мають характер комунальних відносин і до них повинно використовуватись спеціальне законодавство. Крім того наголосив про зазначення позивачем некоректно дати укладання основних договорів та не надання жодної копії доказів на яких ґрунтується його позовна заява.

17.12.2019 від позивача до суду надійшла заява про виправлення описок в позовній заяві, у якій просить суд вважати вірним у тексті позовної заяви:

- « 13.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екомісто" (далі - Відповідач) було укладено Договір № 12-19-е про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за Договорами про постачання електричної енергії споживачу/постачальником універсальних послуг №52345015ПВ від 28.12.2018 та №52345015ПУ від 28.12.2018 (далі - Договір про реструктуризацію)»;

- «Відповідно до п. 1 Договору про реструктуризацію Відповідач визнає, підтверджує та зобов`язується сплатити у повному обсязі заборгованість за спожиту електричну енергію за Договорами про постачання електричної енергії споживачу/постачальником універсальних послуг №52345015ПВ від 28.12.2018 та №52345015ПУ від 28.12.2018 сумою 941 530,64 грн, станом на 01.08.2019, відповідно до Графіка погашення заборгованості (далі - ГПЗ), який є Додатком 1 до Договору про реструктуризацію.»;

- «Зокрема, відповідно до ГПЗ: за Договором про постачання електричної енергії споживачу №52345015ПВ від 28.12.2018 (далі - ПВ) - 415 018,24 грн та за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №52345015ПУ від 28.12.2018 (далі - ПУ) - 526 512,40 грн.»;

- «Копія Договору від 13.08.2019 №12-19-епро реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за Договорами про постачання електричної енергії споживачу/постачальником універсальних послуг №52345015ПВ від 28.12.2018 та №52345015ПУ від 28.12.2018 з додатком на 2 арк.».

Зважаючи на наявні в матеріалах справи документи, які засвідчені належним чином, суд приймає заяву про виправлення описки в позовній заяві як належну.

17.12.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначив, що відносини між сторонами є врегулюванням заборгованості відповідача за договорами та посилався на п. 4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 та на ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України. Також позивач у спростування тверджень відповідача, щодо ненадання всіх документів до позовної заяви посилається на приписи ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - позивач, кредитор) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомісто" (далі - відповідач, боржник) було укладено Договір №12-19-е про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію (далі - Договір про реструктуризацію) за Договорами про постачання електричної енергії споживачу/постачальником універсальних послуг №52345015ПВ від 28.12.2018 та №52345015ПУ від 28.12.2018 (далі - Договори про постачання).

Відповідно до п.1 Договору про реструктуризацію, боржник визнає, підтверджує та зобов`язується сплатити у повному обсязі заборгованість за спожиту електричну енергію за Договорами про постачання, особовий рахунок №52345015, сумою 941 530,64 грн, у т.ч. ПДВ 156 921,78 грн, станом на 01.08.2019, відповідно до Графіка погашення заборгованості (далі - ГПЗ), який є Додатком 1 до Договору про реструктуризацію.

Боржник разом зі сплатою суми заборгованості, зазначеної у п. 1 Договору про реструктуризацію, зобов`язався оплачувати поточне споживання електричної енергії відповідно до умов Договорів про постачання (п.2 Договору про реструктуризацію).

Згідно п. 5 Договору про реструктуризацію, у разі порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості кредитор нараховую боржнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

Пунктом 8 Договору про реструктуризацію передбачено, що у разі прострочення боржником оплати заборгованості за Договором про реструктуризацію понад десять календарних днів від терміну, встановленого ГПЗ, цей Договір втрачає чинність, а кредитор набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує про те, що боржником порушено строк оплати, таким чином, Договір про реструктуризацію втратив чинність з 05.09.2019 (останній день дії - 04.09.2019).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено умови Договору про реструктуризацію, а саме - порушено строк оплати суми 235 390,64 грн (ПВ - 103 762,24 грн, ПУ - 131 628,40 грн), що мала бути сплачена до 25.08.2019. За весь період дії Договору про реструктуризацію відповідачем здійснено дві часткові оплати першого платежу відповідно до Графіку погашення заборгованості з чітким призначенням платежу, згідно Договору про реструктуризацію на загальну суму 100 200,00 грн (від 30.08.2019 на суму 40 200 грн та від 03.09.2019 - 60 000 грн).

Таким чином, станом на час прийняття рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 841 330,63 грн (ПВ - 415 018,24 грн, ПУ - 426 312,40 грн).

Відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів, у відзиві на позивну заяву посилався на те, що правовідносини між позивачем та відповідачем мають характер комунальних відносин і до них повинно використовуватись спеціальне законодавство. Зазначені доводи відповідача судом не приймаються як належні, адже у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості (п. 4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018). Крім того, частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору у урахування вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а тому відносини сторін по справі не є відносинами щодо надання житлово-комунальних послуг.

Суд також зазначає, що при укладанні Договору про реструктуризацію один примірник видавався відповідачу, у зв`язку з чим обов`язковість надсилання його із позовною заявою відповідачеві не було, тому твердження відповідача щодо отримання разом із позовною заявою документів судом не приймаються.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 841 330,64 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 5 Договору про реструктуризацію, у разі порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості кредитор нараховую боржнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Розрахунок заявленої позивачем вимоги про стягнення 2092,90 грн суми пені, з урахуванням визначеного позивачем періоду, є вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявленої позивачем вимоги про стягнення 5 289,16 грн суми 3% річних, з урахуванням визначеного позивачем періоду, є вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем суми інфляційних витрат, з урахуванням визначеного позивачем періоду та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача суми інфляційних витрат в розмірі 11 819,85 грн.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем умов Договору про реструктуризацію, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомісто" (вул.Вишгородська, буд.45-А/4, оф.34, м.Київ, 04114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 31, м.Київ, 04050, ) суму основного боргу в розмірі 841 330 (вісімсот сорок одна тисяча триста тридцять) грн 64 коп., суму пені в розмірі 2 092 (дві тисячі дев`яності дві) грн 90 коп., суму 3% річних в розмірі 5 289 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн 16 коп, інфляційні витрати в розмірі 11 819 (одинадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 85 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 908 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 21.01.2020

Суддя Н.І. Ягічева