ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Справа№ 905/1419/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Шик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року (повний текст рішення складено 15.03.2019 року)

у справі № 905/1419/18 (суддя Ягічева Н. І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до 1) Фізичної особи-підприємця Нємцова Олександра Анатолійовича,

2) Приватного підприємства "Шик"

про стягнення 3 460 824, 21 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Нємцова Олександра Анатолійовича та Приватного підприємства "Шик", в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило стягнути з відповідачів 3 160 153,04 грн. заборгованості за кредитом, 130 829,18 грн. заборгованості за процентами про графіку, проценти за неправомірне користуванням кредитом - 169 841,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за рамковою угодою №FW401.553 від 16.04.2013р., в межах якої останньому надано транш по окремому Договору про надання траншу №401.43682/FW401.553 від 16.04.2013р.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі № 905/1419/18 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Нємцова Олександра Анатолійовича та Приватного підприємства "Шик" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість по капіталу у розмірі 3 160 153 грн. 04 коп, заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом у розмірі 130 829 грн. 18 коп. проценти за неправомірне користування кредитом 169 841 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 51 912 грн. 36 коп.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач-1 отримав відповідні кредитні кошти, однак у встановлений строк їх не повернув, порушив зобов`язання зі сплати процентів, та відповіді на направлену банком вимогу не надав, відповідний борг, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідачів у солідарному порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, Приватне підприємство "Шик" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі № 905/1419/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та з невірним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначив, що на момент подання позову шестимісячний строк пред`явлення позивачем вимоги до поручителя щодо погашення боргу (відповідних платежів) сплив. З наявних в матеріалах справи виписок вбачається, що контрагентом по видачі кредиту зазначено Немцова О.А., а не ФОП Немцова О.А., що не може підтверджувати видачу коштів саме ФОП Немцову О.А. Також, на думку апелянта, позивачем долучено до матеріалів справи банківські виписки та меморіальні ордери, які підтверджують факт погашення заборгованості за кредитом. Судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволені клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №905/1419/18 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року та призначено справу до розгляду на 31.07.2019 року.

30.07.2019 року представником відповідача 2 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 року № 09.1-08/2392/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 року для розгляду справи №905/1419/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., Майданевич А.Г.

Ухвалою від 30.07.2019 року справу №905/1419/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

31.07.2019 року представником відповідача 2 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 було відкладено розгляд справи на 18.09.2019.

18.09.2019 через відділ документального забезпечення суду від апелянта було подано заяву про відвід колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 року визнано заяву Приватного підприємства "Шик" про відвід суддів Дідиченко М.А. (головуюча суддя), Пономаренко Є.Ю та Майданевича А.Г. від участі у розгляді апеляційної скарги Приватного підприємства "Шик" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року у справі № 905/1419/18 - необґрунтованою та повідомлено учасників процесу, що розгляд справи № 905/1419/18 відбудеться 02.10.2019 о 12:00 год. у складі суду, визначеному за результатами розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника Приватного підприємства "Шик" про відвід суддів Дідиченко М.А., Пономаренка Є.Ю., Майданевича А.Г.

27.09.2019 року на адресу суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Нємцова Олександра Анатолійовича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 року, якою було повернуто апеляційну скаргу відповідача 2 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 зупинено провадження у справі № 905/1419/18 до вирішення питання щодо перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 року Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Нємцова Олександра Анатолійовича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 зі справи № 905/1419/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 905/1419/18 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства "Шик" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року у справі № 905/1419/18 до провадження у визначеному складі суду, поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.01.2020.

Явка представників сторін

Представники сторін у судове засідання 22.01.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 22.01.2020 за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.04.2013 року між Фізичною особою-підприємцем Нємцовим Олександром Анатолійовичем (позичальник, відповідач 1) та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", найменування якого змінено на акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (кредитор, позивач) укладено рамкову угоду №FW401.553 (далі-Рамкова угода).

Відповідно до п.2.1 рамкової угоди, кредитор на підставі угоди зобов`язується здійснити кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасного і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

Згідно з п.2.2 рамкової угоди, на підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування позичальника: ліміт суми кредитування: еквівалент 8 000 000,00 грн., ліміт строку кредитування: 120 місяців, максимальний розмір процентів: 40% річних.

Згідно з п. 4.1. Рамкової угоди за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти у розмірі та порядку. Визначених угодою та кредитними договорами у межах максимальних розмірів процентів, встановлених угодою.

Відповідно до п.4.4. Рамкової угоди, у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом "факт /360" від суми залишку кредиту. Строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення.

Відповідно до п.7.8 Рамкової угоди, сторони погодили, що належним та достатнім доказом наявності, безмірності та розміру заборгованості Позичальника, наявності порушень договорів є письмова довідка Кредитора з розрахунком заборгованості. Такий розрахунок заборгованості Сторони погоджуються вважати безспірним доки Позичальником не буде доведено протилежне.

Відповідно до п.8.2.1. Рамкової угоди, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж 3 банківські дні.

Умовами п.8.6 та п.8.7. Рамкової угоди передбачено, що при простроченні погашення грошових зобов`язань за цим договором тривалістю більш ніж 30 календарних днів позичальник зобов`язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи кредитор пред`явив вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

16.04.2013 року між Фізичною особою-підприємцем Нємцовим Олександром Анатолійовичем (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", найменування якого змінено на акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (кредитор) укладено договір про надання траншу №401.43682/FW401.553 (далі-Договір).

Відповідно п.7 Договору, даний Договір є невід`ємною частиною Рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього договору і регламентують усі відносини між Сторонами , що виникли на підставі цього Договору.

Згідно з п.1 договору, кредитор на підставі та на умовах рамкової угоди №FW401.553 від 16.04.2013 року, а також цього договору зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов`язань та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених рамковою угодою та цим договором.

Пунктом 2 договору передбачено умови, на яких видається кредит: розмір кредиту: 140 000,00 дол. США, строк кредитування: 60 місяців, від дати видачі кредиту включно.

Спосіб видачі кредиту: продаж кредитних коштів на МВРУ та зарахування їх гривневого еквівалента на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у кредитора.

Відповідно до абз. 2 п.3 договору позичальник уповноважує кредитора здійснити у день видачі кредиту продаж усієї суми кредиту на міжбанківському валютному ринку України (раніше і надалі - МВРУ) за курсом кредитора та зарахувати гривневий еквівалент проданої валюти на рахунок позичальника.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами підписано додаток № 1 до договору, затверджено Графік повернення кредиту та сплати процентів.

24.02.2014р. сторонами підписано Договір №1 про внесення змін до Договору траншу, щодо зміни процентів за користування кредитом, разом з Додатком №1 до Договору (нова редакція від 24.02.2014р.)

17.11.2014р. сторонами укладено Договір №2 про внесення змін до Договору траншу про внесення змін до Договору траншу, щодо зміни процентів за користування кредитом, разом з Додатком №1 до Договору (нова редакція від 17.11.2014р);

19.01.2015р. сторонами підписано Договір №3 про внесення змін до Договору траншу, щодо зміни процентів за користування кредитом, разом з Додатком №1 до Договору (нова редакція від 19.01.2015р.);

23.03.2017р. сторонами підписано Договір №4 про внесення змін до Договору траншу, щодо зміни процентів за користування кредитом, разом з Додатком №1 до Договору (нова редакція від 23.03.2017р.)

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Рамковою угодою позивачем (кредитором) та Приватним підприємством "ШИК" (поручитель, відповідач 2) був укладений договір поруки № 246276-ДП1 від 16.04.2013р. відповідно до умов якого відповідач-2 поручився перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника (відповідача-1) за Рамковою угодою №FW401.553 та Рамковою угодою №FW401.552 від 16.04.2013р.

У п. 2.3. договору поруки сторонами визначено, що порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання Позичальника із врахуванням усіх Кредитних договорів, а також змін та /або доповнень до Кредитних договорів з моменту набрання чинності. Якщо зміни та/або доповнення (надалі-зміни) до Рамкової угоди стосуватимуться збільшення вказаних п.2.2. Договору ліміту кредитування, то порукою будуть забезпечуватится зобов`язання Позичальника з врахуванням таких змін за умови отримання на те попередньої чи наступної згоди Поручителя. Така згода може бути надана шляхом внесення змін до Договору або вчинення Поручителем погоджувального підпису на договорі про внесення змін до Рамкової угоди або до подання Поручителем письмової згоди у формі листа.

У випадку відсутності вказаної згоди порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника в межах лімітів умов кредитування, які діяли до внесення таких змін до Рамкової угоди.

Поручитель безумовно і безвідклично погоджується, що усі зміни Кредитних договорів та/чи будь-які інші зміни до Рамкової угоди (у тому числі зміна структури платежів погашення кредиту, зміна змінювальної процентної ставки, зміна чи введення нових комісій, штрафних санкцій, прав та обов`язків сторін), а також укладання нових Кредитних договорів на підставі Рамкової угоди можуть здійснюватись без будь-якого погодження з Поручителем, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника з врахуванням усіх змін і нових і нових Кредитних договорів без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження з Поручителем.

Згідно з п. 3.2. договору поруки поручитель зобов`язався належно повністю виконати зобов`язання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у зв`язку з порушенням умов кредитного договору чи неможливості виконання ним його зобов`язань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство, тощо.) Кредитор може вимагати від поручителя достроково виконання усіх зобов`язань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту припинення строку дії рамкової угоди, а також непред`явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості не тягне за собою припинення Поруки. Кредитор вправі пред`явити вимогу Поручителю про погашення заборгованості протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника.

За доводами позивача, останнім належним чином виконано зобов`язання та надано кредитні кошти позичальнику на умовах визначених кредитним договором, проте відповідачем-1 неналежним чином виконувалися зобов`язання за даним договором щодо повноти та вчасності повернення кредиту та сплаті процентів, в зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про захист порушеного права.

Отже, спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем-1 грошового зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою, укладений між позивачем та відповідачем 1 договір, є кредитним договором, відносини щодо якого регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п`ять Цивільного кодексу України.

У силу положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором та надання кредиту (виписка по особовому рахунку №8666.980 системного адміністратора з 16.04.2013р. по 25.04.2013р. здійснено продаж валюти на МВРУ згідно кредитного договору від 16.04.2013р. №401.43682/FW401/553 у сумі 140 000 дол. США та отримано 1 118 849,72 грн.).

Твердження апелянта, що наявні в матеріалах справи меморіальні ордери не містять інформації щодо позичальника, а отримувачем за вказаними меморіальними ордерами є позивач; меморіальний ордер № 640 підтверджує повне погашення позичальником кредиту, є необґрунтованими, оскільки даними меморіальними ордерами позивачем було здійснено продаж усієї суми кредиту на міжбанківському валютному ринку України, що відповідає умовам абзацу 2 п. 3 договору про надання траншу.

Доказом зарахування гривневого еквіваленту проданої валюти на рахунок позичальника слугує меморіальний ордер № 173253818/183444377/508535648/5070 від 19.04.2013, копія якого наявна в матеріалах справи.

Твердження апелянта, що у наданих позивачем виписках з банківського рахунку та меморіальних ордерах отримувачем коштів є ОСОБА_1 , а не ФОП Нємцов О.А., колегією суддів також відхиляються, оскільки у даних виписках міститься ідентифікаційний код ФОП Нємцова О.А. ( НОМЕР_2 ), за яким він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та виписки сформовані по рахунку, вказаному сторонами у договорі про надання траншу.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частини 1, 3 статті 1049 ЦК України).

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до п.8.2.1. Рамкової угоди, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж 3 банківські дні.

Водночас умовами п.8.6 та п.8.7. Рамкової угоди передбачено, що при простроченні погашення грошових зобов`язань за цим договором тривалістю більш ніж 30 календарних днів позичальник зобов`язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи кредитор пред`явив вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

Пунктом 2 договору про надання траншу встановлено строк кредитування - 60 місяців та було погоджено графік повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до даного графіку кінцевим строком повернення кредиту було 19.04.2018.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст..536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно Рамкової угоди проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожний день користуванням залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту."

Відповідно до п.4.4. Рамкової угоди, у випадку прострочення погашення кредиту, позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом "факт /360" від суми залишку кредиту. Строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення.

Договором про надання траншу ч.3 п.2 і п. 4.1. рамкової угоди передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Позивачу проценти, розмір яких було зазначено вище. Отже розмір процентів, що встановлений Договором про надання траншу повинен сплачуватися Відповідачем 1 за весь час прострочення і до моменту погашення заборгованості.

Враховуючи положення ст.ст. 530, 1050 Цивільного кодексу України та приписи п.2 Договору про надання траншу, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що строк виконання відповідачем 1 грошового зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами станом на момент звернення позивача з даним позовом настав.

В той же час, як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами, позичальник свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином та у повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 3 160 153,04 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 130 829,18 грн. та процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 169 841,99 грн.

Розмір наявної заборгованості за кредитним договором та нараховані проценти відповідачами під час розгляду справи не спростовано. Контррозрахунку вказаної заборгованості суду не надано.

Згідно з ст. 564 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Рамковою угодою позивачем (кредитором) та Приватним підприємством "ШИК" (поручитель) був укладений договір поруки № 246276-ДП1 від 16.04.2013р. відповідно до умов якого відповідач-2 поручився перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника (відповідача-1) за Рамковою угодою №FW401.553 від 16.04.2013р. та Рамковою угодою №FW401.552 від 16.04.2013р.

У п. 2.3. договору поруки сторонами визначено, що порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання Позичальника із врахуванням усіх Кредитних договорів, а також змін та /або доповнень до Кредитних договорів з моменту набрання чинності. Якщо зміни та/або доповнення (надалі-зміни) до Рамкової угоди стосуватимуться збільшення вказаних п.2.2. Договору ліміту кредитування, то порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника з врахуванням таких змін за умови отримання на те попередньої чи наступної згоди Поручителя. Така згода може бути надана шляхом внесення змін до Договору або вчинення Поручителем погоджувального підпису на договорі про внесення змін до Рамкової угоди або до подання Поручителем письмової згоди у формі листа.

У випадку відсутності вказаної згоди порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника в межах лімітів умов кредитування, які діяли до внесення таких змін до Рамкової угоди.

Поручитель безумовно і безвідклично погоджується, що усі зміни Кредитних договорів та/чи будь-які інші зміни до Рамкової угоди (у тому числі зміна структури платежів погашення кредиту, зміна змінювальної процентної ставки, зміна чи введення нових комісій, штрафних санкцій, прав та обов`язків сторін), а також укладання нових Кредитних договорів на підставі Рамкової угоди можуть здійснюватись без будь-якого погодження з Поручителем, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов`язання Позичальника з врахуванням усіх змін і нових і нових Кредитних договорів без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження з Поручителем.

Згідно з п. 3.2. договору поруки поручитель зобов`язався належно повністю виконати зобов`язання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у зв`язку з порушенням умов кредитного договору чи неможливості виконання ним його зобов`язань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство, тощо.) Кредитор може вимагати від поручителя достроково виконання усіх зобов`язань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами Кредитного договору.

Апелянт посилається на те, що на момент подання позову порука є такою, що припинилась. Однак, колегія суддів не погоджується з таким твердженням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із статтею 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту припинення строку дії рамкової угоди, а також непред`явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості не тягне за собою припинення Поруки.

В той же час, даним пунктом сторони погодили, що кредитор вправі пред`явити вимогу Поручителю про погашення заборгованості протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника.

Таким чином, колегією суддів відхиляються доводи апелянта про те, що договором поруки не було визначено строку, після якого порука припиняється.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що передбачений договором строк на звернення до поручителя з вимогою на момент подання позову не закінчився.

Отже, за таких обставин Договір поруки не є припиненим.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, оскільки під час вирішення спору встановлений факт наявності у відповідача 1 заборгованості за кредитом у сумі 3 160 153,04 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 130 829,18 грн. та процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 169 841,99 грн., розмір яких не спростований відповідачами, а тому, з урахуванням договору поруки, вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Стосовно посилання апелянта на безпідставне відхилення клопотання про витребування доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 24.01.2019 відповідачем 1 було подано клопотання про витребування доказів у позивача.

Відповідно до положень статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2, 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено який доказ витребовується, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання ( ч.1 ст. 81 ГПК України).

Як вбачається з ухвали суду від 01.08.2018, судом було встановлено строк для подання відзиву до 15.08.2018.

Згідно ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 вказаної статті).

В свою чергу, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем 1 клопотань про продовження строку для подання клопотань до закінчення цього строку подано не було.

А тому, судом першої інстанції було правомірно залишено без розгляду клопотання про витребування доказів.

Судом першої інстанції також було правомірно було залишено без розгляду клопотання відповідача 2 про витребування доказів, оскільки таке клопотання було подано на стадії розгляду справи по суті та заявником не було наведено поважності причин неможливості подання такого клопотання в підготовчому провадженні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки під час вирішення спору встановлений факт наявності у відповідача 1 заборгованості за кредитом у сумі 3 160 153,04 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 130 829,18 грн. та процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 169 841,99 грн., які не були спростовані відповідачами а тому, з урахуванням договору поруки, вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року у справі № 905/1419/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Шик" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року у справі № 905/1419/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 року у справі № 905/1419/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі № 905/1419/18.

5. Матеріали справи № 905/1419/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.01.2020 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко