ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3878/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.,

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспективні технології», 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 29, кв. 7, ;

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі № 63141/04 від 12.08.2004 у розмірі 608453,04грн.

за участі представників учасників справи:

позивача Жилки С.Е., довіреність №08-21/4262/2-19 від19.12.2019;

відповідача Селіванова М.В., довіреність №б/н від 14.02.2014р.

Суть спору:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспективні технології» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Отакара Яроша, ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові площею 0, 2520 га., відповідно до договору оренди землі № 63141/04 від 12.08.2004 у розмірі 608453, 04 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі, а саме без урахування рішення суду яким внесено зміни до договору, що завдає збитків Харківській міській раді у вигляді недоотриманого доходу з плати за землю, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, що становить 608453,04грн..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3878/19 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на "23" грудня 2019 р. о 11:30.

17.12.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить задовольнити позовні вимоги позивача в частині 164 313,18грн., при цьому в обґрунтування зазначає, що п. 10 договору на який посилається позивач, в якості підстав для здійснення нарахування орендної плати з врахуванням індекс інфляції не спрямований на реальне настання наслідків, оскільки застосування вказаного положення договору без відповідного механізму є неможливим. Крім цього відповідач вказує на необгрнутованість розрахунків позивача розміру орендної плати, яку останній мав сплачувати за користування земельною ділянкою, так відповідач вказує, що позивачем застосовано базу для розрахунку орендної плати, так для визначення базового розміру орендної плати за січень 2017, позивач застосовує річні індекси інфляції за 2014, 2015 та 2016 рік, при цьому при визначенні розміру недоплати останній здійснює розрахунок орендної плати виходячи з базового розміру орендної плати станом на січень 2017, який множить на індекс інфляції кожного наступного місяця шляхом кумулятивного складання, що не передбачено умовами договору. При цьому, відповідач надає свій контр розрахунок заборгованості, який розрахований виходячи з базового розміру щомісячної орендної плати згідно умов договору шляхом складання за кожен місяць в період з січня 2017 по грудень 2017 з врахуванням сплачених відповідачем коштів. Таким чином, відповідач стверджує, що останнім не доплачено 164 313,18грн., які останній і просить стягнути з відповідача.

Протокольною ухвалою від 23.12.2019 за для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив відкладено підготовче засідання по справі на 10.01.2020 о 11:45год..

24.12.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує на те, що контр розрахунок наданий відповідачем, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки такий здійснений без врахування індексу інфляції за поточні місяці 2017 року, а також без врахування інфляції, за попередні роки починаючи з 2014, оскільки рішенням господарського суду Харківської області від 17.06.2014 у справі №922/1883/14 за позовом Харківської міської ради до ТОВ Перспективні технології» про внесення змін до договору внесено зміни до договору оренди землі від 12.08.2004 №63141/04 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Отакара Яроша. ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові площею 0.2520 га в зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013. Таким чином, ТОВ «Перспективні технологи» починаючи з дати набуття законної сили рішення суду, яким внесено зміни до договору повинно було сплачувати новий розмір орендної плати визначений в цьому рішенні суду з урахуванням індексу інфляції. Таким чином, позивач стверджує, що базовим місяцем для розрахунку орендної плати є січень 2014, у зв`язку з чим, орендна плата станом на січень 2017 повинна становити добуток місячної орендної плати помноженої на річні індекси інфляції за 2014, 2015, 2016 роки, при цьому орендна плата за 2017 рік, повинна обраховуватись шляхом кумулятивного складання добутків орендної плати за січень 2017 на індекс інфляції за кожен місяць.

Протокольною ухвалою від 10.01.2020 за для надання можливості відповідачу надати заперечення на відповідь на відзив відкладено підготовче засідання на 21.01.2020 о(об) 11:00.

21.01.2020 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечував проти доводів позивача викладених у відповіді на відзив щодо порядку обрахунку орендної плати та в обґрунтування власних доводів зазначив, що запропонований порядок обрахунку орендної плати позивачем з посиланням на Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1996 №786, не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки така не враховує особливостей оренди земель комунальної та державної власності. Так, виходячи з аналізу норм Податкового кодексу України, а також норм ЗУ «Про оренду землі» розмір орендної плати має бути обрахований платником станом на 01 січня поточного року, що унеможливлює застосування відповідних індексу інфляції, крім цього, п. 10 та п. 13 договору визначено, що орендна плата сплачується з врахуванням індексу інфляції, при цьому, підставою для щорічного перегляду розміру орендної пати є інфляція. Таким чином, враховуючи, що сторонами не вносилось жодних змін до договору щодо розміру орендної плати з 2014 року, відповідач вважає, що застосування при розрахунку будь-яких індексів інфляції є безпідставним, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з розрахунку відповідача.

Протокольною ухвалою від 11.01.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2020 о(об)12:15.

У судовому засіданні 27.01.2020 повноважний представник позивача просив задовольнити позов повністю з підстав наведених у позові та відповіді на відзив, при цьому зазначив, що відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1996 №786 розмір орендної плати за січень 2017 повинен складати 32 485,94 грн. (розмір орендної плати, визначений на підставі розрахунку від 07.10.201З №181/14) * 1,2487 і коефіцієнт інфляції та 2014 рік) * 1,4331 (коефіцієнт інфляції за 2015 рік) * 1,1210 (коефіцієнт інфляції за 2010 рік) = 65 319,34 грн., при цьому розрахунок орендної плати за 2017 рік повинен проводитись виходячи з вказаної суми помноженої на індекс інфляції за кожен наступний місяць.

Відповідач проти вказаних доводів заперечував з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, просив суд задовольнити позов частково, при цьому, в обґрунтування зазначив про те, що позивачем не вірно здійснено розрахунок орендної плати та безпідставно застосовані індекси інфляції, оскільки згідно п. 10 та п. 13 договору, визначено, що оренда плата справляється з врахуванням індексу інфляції, а за для такого врахування передбачено порядок перегляду орендної плати щорічно, однак жодних угод щодо зміни орендної плати з застосування відповідних індексів інфляції сторонами не укладалось, а відтак, такі вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення Харківської міської ради від 24.12.2003 року №/269/03 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів", між Харківською міською радою (позивач, орендодавець) та ТОВ "Перспективні технології" (відповідач, орендар) укладено договір оренди землі від 12.08.2004 року, зареєстрований за № 63141/04 відповідно до умов якого, позивачу надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,2520 га по вул. Отакара Яроша, ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові для будівництва торгівельного комплексу та подальшої експлуатації об`єкту строком до 31.12.2028 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.06.2014 року у справі №922/1883/14, яке набрало законної сили 04.07.2014 року, внесено зміни до Договору у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 5 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 260 від 24.09.2013 становить 6961273 грн. (шість мільйонів дев`ятсот шістдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні). При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 181/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 389831,29 грн., або в місяць 32485,94 грн. (пункт 9 Договору в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14).

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції щорічно;

д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Позивач зазначає, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі, а саме без урахування індексу інфляції, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року у розмірі 608 453,04грн.

Відповідач не погоджується з розміром несплаченої частки орендної плати за землю, та вказує на те, що позивачем безпідставно застосовано індекси інфляції за 2014-2016 роки та самовільно збільшено базовий щомісячний розмір орендної плати, а також при розрахунку орендної плати за 2017 рік безпідставно застосовано індекси інфляції, оскільки інфляція, згідно п. 13 договору є підставою лише для перегляду орендної плати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року.

Як вже було зазначено, в п. 9 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14) зазначено, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 181/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 389831,29 грн., або в місяць 32485,94 грн.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до умов Договору (п. 31 п.п. "б"), орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 Договору).

З аналізу вищевикладених умов Договору вбачається, що відповідач мав сплачувати орендну плату за звітний місяць з урахуванням індексу інфляції, протягом наступного місяця.

Аналогічна правова позиція щодо здійснення розрахунку орендної плати знайшла своє відображення у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №922/3321/18 від 07.10.2019.

Водночас, щодо тверджень відповідача щодо обрахунку орендної плати без врахування індексу інфляції та поданого останнім розрахунку, суд зазначає, що відповідно до п. 10 договору, сторонами обумовлено, що орендна плата обчислюється з урахуванням індексу інфляції, а отже така повинна обраховуватись виходячи з щомісячного розміру орендної плати (32485,94 грн.) та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця, при цьому п. 13 договору жодним чином не встановлює механізм реалізації п.10 договору, а лише встановлює можливість перегляду орендної плати у випадку інфляції. Разом з цим, контр розрахунок, який наданий відповідачем здійснений без врахування, якраз таки положень п.10 договору, а відтак не може бути прийнятий судом як вірний.

На підставі викладеного, при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, треба виходити з щомісячного розміру орендної плати та індексу інфляції щодо кожного окремого місяця. Наприклад індекс інфляції у січні 2017 року складав 101,1, отже, відповідач мав сплатити за вказаний місяць орендну плату в розмірі 32843,29 грн. Таким чином, за заявлений позивачем період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року відповідач мав сплатити орендну плату за договором (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 393 021,96 грн.

Водночас, згідно листа ГУ ДФС у Харківській області "Про надання інформації" № 25947/9/20-40-12-03-19 ТОВ «Перспективні технології» у 2017 сплачено орендну плату у розмірі 225 518,11 грн..

Враховуючи вищевикладене, розмір заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Отакара Яроша, ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові площею 0, 2520 га., відповідно до договору оренди землі № 63141/04 від 12.08.2004, який підлягає стягненню з останнього на користь позивача, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 становить 167 503,85 грн. (393021,96 грн. 225 518,11грн.).

Щодо тверджень позивача про необхідність застосуванням щорічних коефіцієнтів інфляції за попередні роки, суд зазначає наступне.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому згідно з п. 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

З наведених положень Податкового кодексу України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В той же час, згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 36 Договору).

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1883/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Таким чином, зміна орендної плати внаслідок інфляції, є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін. В разі ж ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Матеріали справи не містять доказів внесення сторонами змін до Договору в частині розміру орендної плати з урахуванням щорічних індексів інфляції в 2015 - 2016 роках.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивач безпідставно здійснив нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів інфляції за 2014, 2015 та 2016.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, враховуючи, що відповідач визнає наявність боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з орендної плати (з урахуванням індексів інфляції) за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 в сумі 167 503,85 грн..

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 9126,80грн., а тому, беручи до уваги те, що позов задоволено частково та враховуючи правила п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 2512,56грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перспективні технології» (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 29, кв. 7, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) 167 503,85 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Отакара Яроша, ріг пров. Отакара Яроша у м. Харкові площею 0, 2520 га., відповідно до договору оренди землі № 63141/04 від 12.08.2004 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2512,56грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк та порядку, визначеними ст. 241 ГПК України і може бути оскаржене в стоки і в порядку, визначеними ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.01.2020.

Суддя Н.А. Новікова