РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2020Справа № 910/14685/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "РЕМ-БУД-КОМПЛЕКТ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про визнання договору недійсним (в частині), за участю представників позивача - Кравченка П.А., ордер серія СМ №20052019 від 20.05.19 року, відповідача - Шевченко В.Г., довіреність № 1575 від 12.11.19 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсним договору добровільного страхування спеціалізованої будівельної та сільськогосподарської техніки SBS №068453 від 04.05.2017 року в частині пункту 4.1.2. загальних умов страхування, які є невід`ємною частиною договору на підставі ст.ст. 6, 11, 203, 215, 626, 627, 991 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.11.2019 року.

13.11.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що позивачем не доведено невідповідності оспорюваного підпункту 4.1.2 пункту 4.2. розділу IV Загальних умов договору страхування чинним нормативно правовим актам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 року вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.01.2020 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про визнання недійсним пункту 4.1.2. загальних умов договору добровільного страхування спеціалізованої будівельної та сільськогосподарської техніки SBS №068453 від 04.05.2017 року з тих підстав, що спірний п.4.1 загальних умов страхування не відповідає вимогам статті 991 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про страхування».

Судом встановлено, що 04.05.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "РЕМ-БУД-КОМПЛЕКТ" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (страховик) був укладений договір добровільного страхування спеціалізованої, будівельної та сільськогосподарської техніки SBS №068453 (далі - договір), за яким було застраховано, зокрема, екскаватор-навантажувач JCB ЗСХ SITEMASTER д.н. ТО131 IBM.

Відповідно до визначення термінів, наведених у загальних умовах страхування, які є невід ємною частиною договору страхування, страховий випадок - передбачена цим договором страхування подія (ризик, зазначений в особливих умовах страхування договору), що відбулася в період дії цього договору, та з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику на умовах цього договору; страховий ризик - певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно п. 6 договору застрахованими ризиками є пошкодження, знищення або втрата всієї або частини застрахованої техніки, що сталися внаслідок, зокрема, пожежі (в т.ч. задимлення, що її супроводжує, включаючи виділення сажі і корозійного газу, підпал), вибуху.

За змістом п. п. 3.2.2. загальних умов страхування, які є невід`ємною частиною договору, предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із пошкодженням, знищенням або втратою всієї або частини застрахованого транспорту, що сталися, зокрема, внаслідок пожежі.

Поряд із тим, пунктом 4.1.2 загальних умов страхування, визначено, що відшкодуванню не підлягають збитки, що сталися безпосередньо внаслідок недбалого ставлення до застрахованої техніки, зокрема, порушення правил пожежної безпеки України при експлуатації / ремонті / технічному обслуговуванню застрахованої техніки.

Підпункт 13.1.14 загальних умов страхування визначає, що допущення порушення страхувальником правил пожежної безпеки є підставою для відмови у здійсненні виплат страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

При цьому, частиною 2 ст. 991 ЦК України визначено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Поряд із тим, за приписами статті 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Негативний фінансовий стан страховика не є підставою для відмови у виплаті страхових сум (їх частин) або страхового відшкодування страхувальнику.

Отже, наведені приписи законодавства не містять обмежень чи заборони щодо включення до умов договору страхування такої підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат, як недбале ставлення до застрахованого майна.

Таким чином, оспорюваний п.4.1.2. загальних умов договору добровільного страхування спеціалізованої будівельної та сільськогосподарської техніки SBS №068453 від 04.05.2017 року не суперечить статті 991 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про страхування».

Враховуючи все вищевикладене, позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного пункту договору недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про визнання недійсним пункту 4.1.2. загальних умов договору добровільного страхування спеціалізованої будівельної та сільськогосподарської техніки SBS №068453 від 04.05.2017 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 30.01.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна