СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Справа № 905/1396/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача Лисенка В.М. (наказ №141-к від 15.03.2019; довіреність № 4 від 31.12.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляючої компанії «Ладіс», м. Краматорськ, Донецька область (вх. № 3821 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 по справі № 905/1396/19 (суддя Макарова Ю.В.; повний текст рішення складено та підписано 18.11.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляючої компанії «Ладіс», м. Краматорськ, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Маріуполь Донецької області

про внесення змін до розділу 5 додатку 3 (комерційна пропозиція) до Договору №1500 від 01.01.2019 на постачання енергії в частині розрахунків за поставлену електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Ладіс», м.Краматорськ Донецької області (далі ТОВ «УК «Ладіс»; позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Маріуполь Донецької області (далі ТОВ «Донецькі енергетичні послуги»; відповідач) про внесення змін до розділу 5 додатку 3 (комерційна пропозиція) до Договору №1500 від 01.01.2019 на постачання енергії в частині розрахунків за поставлену електроенергію.

В обґрунтування позову позивач послався на відсутність взаємної згоди сторін щодо попередньої оплати електричної енергії та невідповідність умов комерційної пропозиції відповідача положенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312. Також позивач вказав на відсутність можливості змінити електропостачальну організацію з огляду на відсутність на території здійснення його господарської діяльності інших постачальників універсальної послуги встановленого тарифу 92,18 грн. за 1 МВт*год.

Господарський суд Донецької області рішенням від 07.11.2019 відмовив у задоволенні позову у даній справі № 905/1396/19.

Дане судове рішення мотивоване тим, що:

-позивач отримував послуги з постачання електричної енергії від Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальника універсальних послуг), виходячи з умов договору №1500 від 01.01.2019;

-факт приєднання позивача 01.01.2019 до умов публічного договору про постачання електричної енергії, оприлюдненого на офіційному веб-сайті постачальника універсальної послуги (відповідача), підтверджується здійсненням оплати виставлених постачальником рахунків за січень-квітень 2019 року;

-11.03.2019 та 10.06.2019 відповідач в установленому порядку на своєму офіційному веб-сайті завчасно повідомив побутових та малих непобутових споживачів про нові комерційні пропозиції компанії та про внесення змін з 01.04.2019 та з 01.07.2019 до комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», зокрема, щодо попередньої оплати електричної енергії. При цьому відповідач роз`яснив споживачам про їх право розірвати договір з електропостачальником без оплати передбачених договором штрафних санкцій за його дострокове припинення у разі незгоди із запропонованими змінами;

-позивач не звертався до відповідача з відповідним повідомленням про дострокове припинення дії Договору, а відповідач в свою чергу виконує перед позивачем свої зобов`язання з поставки електричної енергії, що позивачем не заперечується;

-фактичним продовженням користування електричною енергією після спливу 20-денного строку з моменту повідомлення про внесення змін у договір, позивач тим самим погодився отримувати електроенергію на умовах оприлюдненої комерційної пропозиції електропостачальника;

-норми діючого законодавства передбачають можливість для споживачів електричної енергії укласти індивідуальний договір про постачання електричної енергії, а саме у разі незгоди споживача з умовами запропонованими постачальником універсальної послуги, відповідно до приписів пункту 3.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, тому споживач не позбавлений можливості укласти індивідуальний договір у паперовій формі про постачання електричної енергії на умовах за взаємною згодою сторін, однак позивач не скористався передбаченим законом правом на вільний вибір електропостачальника та правом на звернення з пропозицією укладення договору на інших умовах за згодою сторін;

-заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача внести зміни до комерційної пропозиції, фактично є вимогою про внесення змін до комерційної пропозиції, яка є додатком до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та умови якої встановлені для всіх споживачів, що приєдналися до умов публічного договору постачальника універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», що є неприпустимим, оскільки змінить порядок розрахунків за поставлену електроенергію для необмеженого кола споживачів без урахування їх волевиявлення, що суперечить нормам чинного законодавства та принципам судочинства.

Також зважаючи на зміст позовних вимог у даній справі, суд першої інстанції визначився, що у разі прийняття судом рішення про захист прав позивача в обраний ним спосіб, фактично будуть порушені права і охоронювані законом інтереси інших споживачів за публічним договором, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, неправильну оцінку наданих доказів і встановлених фактів, а також порушення норм процесуального права та матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 по справі № 905/1396/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача.

В якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення позивач посилається зокрема на те, що згідно наявного у справі листування сторін, відповідач фактично відмовив позивачу у можливості укладення договору на індивідуальних умовах, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Також позивач вважає висновки суду про можливість у позивача вільного вибору постачальника електричних послуг на ринку електроенергії такими, що не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, оскільки на території здійснення господарської діяльності позивача лише компанія відповідача до 31.12.2020 виконує функції постачальника універсальних послуг, а у позивача не має можливості змінити електропостачальну організацію для укладання договору постачання електричної енергії на технічні цілі в житлових будинках, що обслуговуються позивачем. Позивач стверджує, що він обмежений у виборі постачальника універсальної послуги та не має можливості укласти договір з іншим постачальником зазначеної послуги.

Поряд із цим позивачем завлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із посиланням на частину другу статті 256 Господарського процесуального кодексу України, оскільки повний текст оскаржуваного рішення було ним отримано 26.11.2019 рекомендованим листом, про що позивачем була зроблена відповідна відмітка про отримання поштового відправлення, а скарга подається протягом двадцяти днів з дня вручення повного тексту рішення скаржникові.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2019 у справі № 905/1396/19 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 та відкрито апеляційне провадження у справі № 905/1396/19. Відповідачу встановлено строк до 11.01.2020 для подання до канцелярії Східного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику листом з описом вкладення. Справу № 905/1396/19 призначено до апеляційного розгляду на 21 січня 2020 року о 12:00 годині. Участь сторін у судовому засіданні визнано необов`язковою.

08.01.2020 відповідачем засобами поштового зв`язку направлено суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу (вх. № 219 від 11.01.2020), в якому ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» вважає, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 у справі № 905/1396/19 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення, зазначає, що позивачем не наведено норм чинного законодавства, які б передбачали безумовний обов`язок відповідача укласти договір на постачання електричної енергії з умовою оплати споживачем вартості спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Крім того, відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач своїм передбаченим законом правом на вільний вибір електропостачальника та правом на звернення з пропозицією укладення договору на інших можливих умовах не скористався, натомість звернувся до суду з безпідставним позовом про внесення змін до комерційної пропозиції, яка є частиною публічного договору. Наданий позивачем лист № 373 від 07.06.2019, на переконання відповідача, не є фактичним зверненням до постачальника із пропозицією укладення індивідуального договору, оскільки в цьому листі позивач просив змінити умови договору, який є публічним, та комерційної пропозиції до договору в частині розрахунків за електроенергію. З пропозицією укладення іншого договору позивач до відповідача не звертався. Отже, відповідач вважає, що відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення відповідачем права позивача, за захистом якого він звернувся, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі.

14.01.2020 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Маріуполь Донецької області про участь представника у судовому засіданні 21.01.2020 при розгляді справи № 905/1396/19 в режимі відеоконференції (вх. № 326 від 14.01.2020). Відповідальним за проведення відеоконференції відповідач просив визнати, зокрема, Приморський районний суд міста Маріуполя, що знаходиться за адресою: проспект Будівельників, 52А, м. Маріуполь, Донецька область, 87525.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 задоволено клопотання відповідача про участь його представника у судовому засіданні 21.01.2020 при розгляді справи № 905/1396/19 в режимі відеоконференції; доручено Приморському районному суду міста Маріуполя забезпечити проведення відеоконференції у справі № 905/1396/19 21.01.2020 о 12:00 год.

Представник позивача у судове засідання 21.01.2020 не з`явився. Матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 61 6).

Відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання 21.01.2020 судом обов`язковою не визнавалась, у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами за відсутністю представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.01.2020 підтримав свою правову позицію по справі, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи апеляційним господарським судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляючої компанії «Ладіс», м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 по справі № 905/1396/19 задоволенню не підлягає, зважаючи на нижченаведене.

Судом першої інстанції встановлено і це не оспорюється сторонами, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», згідно з ліцензією з 01.01.2019 здійснює діяльність з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території протягом періоду, визначеного пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Поряд із цим, згідно рішення Краматорської міської ради №551 від 10.08.2018 ТОВ «Ладіс» визнано управителем багатоквартирних будинків.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає в тому числі купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що позивач відповідно до закону є суб`єктом, що надає житлову послугу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до положень статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу; договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником; умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу; регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником «останньої надії».

Статтею 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам; постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії; постачальник універсальних послуг оприлюднює ціни на універсальні послуги не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування; постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

На виконання положень Закону України «Про ринок електричної енергії» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до положень пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з пунктом 3.2.9. ПРРЕЕ споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору постачання електричної енергії споживачу. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору.

Положення частини першої статті 634 Цивільного кодексу України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході апеляційного розгляду справи, відповідач, як постачальник універсальних послуг, що здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019, у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг, розмістив на офіційному веб-сайті ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а позивач - ТОВ «УК «Ладіс» з 01.01.2019 приєднався до умов цього Договору, шляхом фактичного споживання електричної енергії та здійснення оплати виставлених постачальником рахунків за січень-квітень 2019 року, що позивач не оспорює.

Пунктом 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, визначено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до пункту 5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Згідно з пунктом 5.2. Договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (пункт 5.6. Договору).

Відповідно до пункту 5.8. Договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначається в заяві-приєднанні.

Згідно пункту 5.10. Договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з пунктом 13.1. Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно пункту 4 опублікованих 11.03.2019 на офіційному сайті ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» нових комерційних пропозицій «Універсальна» для побутових та малих непобутових споживачів, відповідачем було визначено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично випущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку, на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка.

Поряд із цим, пунктом 5 Додатку 3 до Договору постачальник передбачив наступний термін оплати: 100% попередня оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Рахунок для здійснення попередньої оплати постачальник надає споживачу разом з остаточним рахунком за період, що на 2 місяці передує розрахунковому. У разі відсутності інформації про рівень тарифів постачальник розраховує суму попередньої оплати за тарифами, що діють на час надання рахунку.

Водночас, згідно опублікованого 10.06.2019 на сайті відповідача повідомлення про внесення постачальником електричної енергії змін з 01.07.2019 до укладених публічних договорів та комерційної пропозиції щодо постачання електроенергії, постачальник універсальних послуг передбачив з 01.07.2019 наступні умови щодо термінів оплати: 100% попередня оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Рахунок для здійснення попередньої оплати постачальник надає споживачу разом з остаточним рахунком за період, що на 2 місяці передує розрахунковому. У разі відсутності інформації про рівень тарифів постачальник розраховує суму попередньої оплати за тарифами, що діють на час надання рахунку (п.5 Комерційної пропозиції в новій редакції). Для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, постачання електричної енергії на умовах даної комерційної пропозиції здійснюється з 01.07.2019; Договір укладається на строк до 31.12.2019; Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 21 календарний день до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 10 Додатка 3).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «УК «Ладіс» звернулось до Національної комісії регулювання електроенергетики України зі скаргою вих.№331 від 28.05.2019 на дії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», яка обґрунтована повним відключенням ТОВ «УК «Ладіс» від постачання електричної енергії за невиконання вимог зобов`язань по Договору №1500 від 01.01.2019, а також нав`язуванням з боку електропостачальника застосування порядку розрахунків за попередньою оплатою.

Надалі ТОВ «УК «Ладіс», не погоджуючись зі змінами до комерційної пропозиції, листом №373 від 07.06.2019 звернулось до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору та комерційної пропозиції в частині розрахунків за електроенергію шляхом викладення умов Договору та комерційної пропозиції у відповідності до пункту 4.10. ПРРЕЕ, тобто проводити розрахунки за спожиту електроенергію один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Натомість ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» листом №2/2203 від 12.07.2019 повідомило позивача про відсутність підстав для перегляду умов діючого порядку розрахунків та запропонувало змінити електропостачальну організацію.

Відповідач надіслав на адресу позивача попередження №12 від 15.07.2019 про припинення постачання електроенергії за невиконання вимог зобов`язань по договору, а саме заборгованості по передоплаті.

Позивач, посилаючись на відсутність взаємної згоди сторін щодо попередньої оплати електричної енергії та невідповідність умов комерційної пропозиції відповідача положенням ПРРЕЕ звернувся із даним позовом до суду.

Розглянувши позов у даній справі суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість та безпідставність, тому відмовив в його задоволенні, з чим повністю погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду, зважаючи на нижченаведене.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач отримував послуги з постачання електричної енергії від постачальника універсальних послуг (відповідача), виходячи з умов Договору №1500 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Матеріали справи містять рахунки за спожиту електричну енергію №1500 від 29.01.2019, від 26.02.2019, від 27.03.2019, від 02.05.2019, від 28.05.2019, від 01.07.2019 за січень-червень 2019 року, а також рахунки №32/1500 від 02.05.2019 та №32/1066 від 04.06.2019 за червень-липень 2019 року.

Факт приєднання позивача з 01.01.2019 до умов публічного договору про постачання електричної енергії, оприлюдненого на офіційному веб-сайті постачальника універсальної послуги (відповідача), підтверджується здійсненням позивачем оплати виставлених постачальником рахунків за січень-квітень 2019 року, що повністю узгоджується з положеннями пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» статтею 63 цього Закону.

ТОВ «УК «Ладіс» у позовній заяві підтвердило, що в період з січня по травень 2019 року, розрахунки за спожиту електричну енергію згідно укладеного між сторонами у справі Договору № 1500 від 01.01.2019 та запропонованої комерційної пропозиції проводилися позивачем за фактично відпущену та спожиту електричну енергію згідно з даними комерційного обліку та на підставі отриманого рахунку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

У відповідності до пункту 4.7. ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Згідно пункту 4.8. ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

За умовами пункту 13.2. публічного Договору, у разі внесення постачальником, в установленому чинним законодавством порядку змін до змісту типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, затвердженого Регулятором, сторони погоджуються з такими змінами у Договорі. Постачальник зобов`язаний поінформувати споживача про такі зміни не пізніше ніж за 20 днів до дати введення в дію цих змін.

Відповідно до пунктів 13.3., 13.4. публічного Договору постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору споживача не пізніше ніж за 20 днів до дати їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача у порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору, якщо споживач не приймає нові умови. За умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед Постачальником споживач має право розірвати Договір з урахуванням вимог положень Договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику.

Згідно пункту 3.1.1. ПРРЕЕ електропостачальники мають інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору про постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в установленому порядку про будь-яке збільшення ціни і про право споживачів припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

У разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Учасник роздрібного ринку (крім споживача) має інформувати споживача, з якими укладено відповідний договір, про будь-яку зміну в умовах договору шляхом направлення відповідної інформації у визначений договором (обраною споживачем комерційною пропозицією) спосіб (через особистий кабінет на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет, засобами електронного зв`язку, СМС-повідомленням, у пунктах прийому платежів тощо) (пункт 3.2.4. ПРРЕЕ).

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем, що відповідач згідно умов пунктів 13.2.-13.4. публічного Договору та в порядку, встановленому пунктами 3.1.1., 3.2.4. ПРРЕЕ, 11.03.2019 на своєму офіційному веб-сайті повідомив споживачів про внесення змін з 01.04.2019 в комерційну пропозицію «Універсальна».

Також, відповідачем було здійснене завчасне повідомлення споживачів і про внесення змін в договори та в комерційні пропозиції з 01.07.2019, шляхом розміщення 10.06.2019 на офіційному веб-сайті відповідної інформації.

Обставини щодо належного та своєчасного повідомлення споживачів про внесення змін до умов комерційних пропозицій у відповідності до положень пунктів 3.1.1., 3.2.4. ПРРЕЕ, пунктів 13.2., 13.4. Договору, тобто за 20 днів до дати введення в дію змін, позивачем не спростовані.

У вищезазначених повідомленнях про внесення змін до договорів про постачання електричної енергії та комерційні пропозиції зазначено, що у відповідності до пункту 3.1.1. ПРРЕЕ, у разі незгоди з запропонованими змінами споживач має право на дострокове розірвання Договору, без застосування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору; якщо споживач продовжує користуватися електричною енергією після спливу 20-тиденного строку з моменту повідомлення компанії про внесення змін у договір, споживач погоджується отримувати електроенергію на умовах договору з відповідними змінами.

Таким чином, у разі незгоди із запропонованими змінами, зокрема щодо оплати електричної енергії у формі попередньої оплати, позивач мав право розірвати договір з електропостачальником без сплати передбачених договором штрафних санкцій за його дострокове припинення та в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником відповідно до умов пунктів 10.1., 13.3. Договору, але таким правом не скористався.

Доказів звернення позивача до відповідача з відповідним повідомленням про дострокове припинення дії Договору матеріали справи не містять.

Натомість, продовжуючи користуватись електроенергією після спливу 20-денного строку з моменту повідомлення про внесення змін у договір, споживач фактично погодився отримувати електроенергію на умовах оприлюдненої електропостачальником комерційної пропозиції.

Враховуючи дійсні обставини справи, яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка, та те, що відповідач виконує перед позивачем свої зобов`язання з поставки електричної енергії, і останнім це не заперечується, є вірними висновки суду про належне повідомлення позивача про внесення змін до комерційної пропозиції з 01.04.2019 та наступних змін з 01.07.2019, продовження споживання позивачем електричної енергії та фактичне прийняття позивачем умов оприлюдненої комерційної пропозиції електропостачальника.

Відповідно до приписів статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає тому, що сторони с вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина друга статті 633 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується із обґрунтованими висновками суду, що позивач, відповідно до заявлених у позові вимог, всупереч положенням чинного законодавства, фактично просить у судовому порядку внести зміни до публічної комерційної пропозиції, яка є додатком до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та умови якої встановлені однаковими для всіх споживачів, що приєдналися до умов цього публічного договору.

У пункті 3.2., підпункті 9 пункту 6.1 Договору його сторони передбачили право споживача змінювати Постачальника відповідно до процедури, викладеної в ПРРЕЕ та положень Договору; вільно обирати іншого електропостачальника або достроково розірвати Договір відповідно до процедури, встановленої Договором.

У пункті 10.1. Договору зазначено, що споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, у які буде відбуватися така зміна(початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Споживач має право вільно обирати електропостачальників (пункт 3.1.10 розділу III ПРРЕЕ).

Відповідно до пункту 6.1.1. ПРРЕЕ споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із аргументами скаржника про те, що він не має можливості змінити електропостачальну організацію для укладення нового договору постачання електроенергії, посилаючись на відсутність інших постачальників універсальної послуги встановленого тарифу у розмірі 92,18 грн. за 1МВт*год на території здійснення господарської діяльності позивача, оскільки в умовах дії нового ринку електричної енергії (зокрема відсутності монополістів з електропостачання) позивач має можливість вільно обирати електропостачальників, та в разі незгоди з умовами, запропонованими постачальником універсальної послуги, позивач може укласти новий (індивідуальний договір) про постачання електричної енергії за взаємною згодою сторін, у письмовій формі та на прийнятних умовах.

У відповідності до пункту 4.11. ПРРЕЕ вибір виду тарифу здійснюється споживачем під час вибору комерційної пропозиції та може бути змінений шляхом обрання іншої комерційної пропозиції поточного електропостачальника в установленому електропостачальником порядку або шляхом укладення договору з іншим електропостачальником у порядку, визначеному цими Правилами.

Маючи вибір постачальників, з якими міг укласти договір про постачання електричної енергії за вільними цінами, позивач вибрав для укладення договору саме відповідача як постачальника, обравши при цьому прийнятну для нього комерційну пропозицію та в подальшому погодився з внесеними відповідачем змінами.

Пунктом 3.2.5. ПРРЕЕ передбачено, якщо сторони дійдуть згоди на інших умовах, які не передбачені публічними комерційними пропозиціями електропостачальника, вони мають право укласти договір у паперовій формі, зазначивши умови комерційної пропозиції.

Однак колегія суддів зазначає, що позивач не скористався своїм передбаченим законом правом на вільний вибір електропостачальника та правом на звернення з пропозицією укладення договору на інших можливих умовах, натомість звернувся до відповідача з листом № 373 від 07.06.2019, за змістом якого фактично просив змінити умови публічного договору та комерційної пропозиції до договору в частині розрахунків за електроенергію.

У відповідь ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» листом №2/2203 від 12.07.2019 повідомило позивача про відсутність підстав для перегляду умов діючого порядку розрахунків та запропонувало змінити електропостачальну організацію.

За встановлених обставин колегія суддів вважає необґрунтованими та не може прийняти до уваги доводи скаржника про те, що лист № 373 від 07.06.2019 є фактичним зверненням до постачальника з пропозицією укладення індивідуального договору.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що звертаючись із даним позовом, позивач фактично просить внести зміни до комерційної пропозиції, яка є частиною публічного договору, є законними та обґрунтованими.

За загальним правилом, визначеним пунктом 4.10. ПРРЕЕ, у разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або «останньої надії» споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати. Побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Проте а ні положення ПРРЕЕ, а ні норми чинного законодавства не передбачають, що після відокремлення оператора системи розподілу відповідно, попередня оплата споживача може бути частиною певної комерційної пропозиції електропостачальника, обраної споживачем. Вказане свідчить про те, що попередня оплата електричної енергії може бути застосована за взаємною згодою сторін.

Поряд із цим, позивачем не доведено безумовного обов`язку відповідача укласти договір на постачання електричної енергії з умовою оплати споживачем вартості спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак позивачем не доведено жодними доказами порушення його прав відповідачем.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції також не знаходить правових підстав для задоволення позову ТОВ «УК «Ладіс» про внесення змін до розділу 5 додатку 3 (комерційна пропозиція) до Договору №1500 від 01.01.2019 на постачання енергії в частині розрахунків за поставлену електроенергію.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення суду першої інстанції у даній справі відповідає усім вказаним вимогам.

З огляду на те, що викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляючої компанії «Ладіс», м. Краматорськ, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 по справі № 905/1396/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 07.11.2019 по справі № 905/1396/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23.01.2020.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков