РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2020Справа № 910/12277/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІС-АВТО» (вул. Люстдорфська дорога, 5, м.Одеса, 65017, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіта трансшипмент солюшнз» (вул. Саксаганського, буд. 40/85, м.Київ, 01033, )

про стягнення 51 778, 06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІС-АВТО» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіта трансшипмент солюшнз» про стягнення 51 778, 06 грн заборгованості за Договором на надання послуг №0801 від 01.08.2018 (далі - Договір), з яких 47 977,35 грн - сума основного боргу, 987,00 грн - сума 3% річних, 2 813,71 грн - сума інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.09.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 (суддя Алєєва І .В.) було відкрито провадження у справі №910/12277/19, розгляд ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 № 05-23/3031 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/1122776/19, у зв`язку з лікарняим судді Алєєвої І.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/12277/19 передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 (суддя Ягічева Н.І.) справу №910/12277/19 прийнято до провадження, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2019 отримана позивачем 18.10.2019, відповідачем 18.10.2019.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АДІС-АВТО» (далі - Виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гравіта трансшипмент солюшнз» (далі - Замовник, відповідач), був укладений Договір, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання по наданню послуг, пов`язаних з технічним обслуговуванням і ремонтом з заміною автозапчастин автотранспорту Замовника згідно із Додатком №1, що є невід`ємною частиною цього Договору, відповідно до заявок Замовника.

Замовник зобов`язується приймати і оплачувати вказані в п. 1.1 послуги.

Згідно із п. 2.2 Договору, оплата послуг, що надається за даною угодою, здійснюється Замовником на підставі рахунку протягом 30 календарних днів з моменту закінчення ремонту і технічного обслуговування та підписання акта здачі-приймання послуг у розмірі 100% вартості заявлених Замовником робіт, вказаних у відповідному нарад-замовлені на підставі рахунку, що виставляється Виконавцем на оплату.

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що в момент передачі автомобіля зі станції технічного обслуговування Замовник підписує представлений Виконавцем акт здачі-приймання наданих послуг або заявляє Виконавцю свої мотивовані заперечення у письмовій формі.

Відповідно до умов Договору, сторони підписали акт виконаних робіт по Н/З №РС-0009886 від 10.08.2018 на суму 15 341,20 грн, акт виконаних робіт Н/З №ПР-0010813 від 27.08.2018 на суму 1 101,90 грн, акт виконаних робіт по Н/З №РС-0018320 від 30.11.2018 на суму 17 791,10 грн, акт виконаних робіт по Н/З №РС-0017558 від 14.12.2018 на суму 5 256,41 грн, акт виконаних робіт по Н/З №РС-0018942 від 14.12.2018 на суму 7 068,34 грн, акт виконаних робіт по Н/З №РС-0019136 від 17.12.2018 на суму 1 418,40 грн.

Виконавець зобов`язався за завданням Замовника протягом визначеного строку надати за плату послуги, а Замовник в свою чергу зобов`язався прийняти їх та оплатити.

На виконання умов зазначеного Договору, Виконавець надав Замовнику послуги про що свідчать додані до матеріалів справи вищезазначені акти виконаних робіт, які підписані обома сторонами без заперечень та зауважень та відповідно до умов яких загальна сума послуг складає 47 977,35 грн.

Спір, за твердженням позивача, виник з підстав не розрахунку відповідачем у встановлені строки за отримані послуги та у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 47 977,35 грн - суми основного боргу, 987,00 грн - суми 3% річних, 2 813,71 грн - суми інфляційних витрат станом на 01.08.2019.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Також ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Акти виконаних робіт, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що позивач надав відповідачу послуги пов`язані з технічним обслуговуванням і ремонтом з заміною автозапчастин автотранспорту на загальну суму 47 977,35 грн, а відповідач в свою чергу погодився сплатити кошти за отримані послуги, про що свідчить підпис та печатка відповідача на відповідних актах.

Отже, Замовник мав сплатити на рахунок Виконавця погоджені суми за умовами Договору та Додатку до нього:

- за актом №РС-0009886 від 10.08.2018 на суму 15 341,20 грн до 10.09.2018;

- за актом №ПР-0010813 від 27.08.2018 на суму 1 101,90 грн до 27.09.2018;

- за актом №РС-0018320 від 30.11.2018 на суму 17 791,10 грн до 02.01.2019 (відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 № 1-р «Про перенесення робочих днів у 2018 році» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2019 р. № 7-р «Про перенесення робочих днів у 2019 році»;

- за актом №РС-0017558 від 14.12.2018 на суму 5 256,41 грн до 14.01.2019;

- за актом №РС-0018942 від 14.12.2018 на суму 7 068,34 грн до 14.01.2019;

- за актом №РС-0019136 від 17.12.2018 на суму 1 418,40 грн до 17.01.2019.

Проте, у строк, передбачений Договором відповідачем розрахунку проведено не було.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 31.05.2019 на адресу відповідача направив лист №01-05/60 про сплату заборгованості за Договором в розмірі 47 977,35 грн, який залишився без відповіді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 47 977,35 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 987,00 грн 3% річних, 2 813,71 грн інфляційних витрат станом на 01.08.2019.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку із своєчасної сплати суми отриманих послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем суми 3% річних, з урахуванням визначеного позивачем періоду, а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних розмірі 987,00 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

При перерахуванні суми боргу з урахуванням індексу інфляції, заявлених до стягнення позивачем з урахуванням визначеного періоду, суд зазначає про невірність розрахунку, тому приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних в цій частині, а саме в розмірі 2 417,52 грн.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову, стверджувань позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІС-АВТО» підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіта трансшипмент солюшнз» (вул. Саксаганського, буд. 40/85, м.Київ, 01033, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІС-АВТО» (вул. Люстдорфська дорога, 5, м.Одеса, 65017, ) суму основного боргу в розмірі 47 977 (сорок сім тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн 35 коп., 3% річних в розмірі 987 (дев`ятсот вісімдесят сім) грн 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 2 417 (дві тисячі чотириста сімнадцять) грн 52 коп. та судовий збір в розмірі 1 906 (одна тисяча дев`ятсот шість) грн 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 20.01.2020.

Суддя Н.І. Ягічева