СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. Справа № 917/2096/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю:

апелянта арбітражного керуючого Пічугін І.В. (свідоцтво від 26.02.2013 №321)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Пічугіна І.В. (вх.№ 3700)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.11.2019

у справі №917/2096/13, постановлену суддею Ореховською О.О. в приміщенні Господарського суду Полтавської області 07.11.2019 о 12:04 (повний текст ухвали складено 12.11.2019)

за заявою Приватного підприємства "Акватол", Дніпропетровська область, с.Златоустівка,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тахтаївський граніт", Полтавська область, с.Світлогірське,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.11.2019, зокрема пунктом 6 клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. від 19.11.2018 вих. № 01-21/63 (вх. № 10959 від 23.11.2018р. - а.с. 108-127 т. 32) про стягнення винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "Акватол" на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. грошову винагороду за виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147480,47грн.

Постановлено видати наказ.

В іншій частині - у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. від 19.11.2018 вих. № 01-21/63 (вх. № 10959 від 23.11.2018) - відмовлено.

Арбітражний керуючий Пічугін І.В. з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити п. 6 ухвали господарського суду Полтавської області, виклавши в редакції: «Стягнути з Приватного Підприємства Акватол на користь арбітражного керуючого Пічугіна Ігоря В`ячеславовича грошову винагороду за виконання обов`язків розпорядників майна у сумі 212157,68грн, в т.ч. 147480,47 грн винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ Тахтаївський граніт 52838,21 грн втрат від інфляції, 11839,00 3% річних».

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Оскільки ухвалами господарського суду Полтавської області від 12.04.2018 та 01.11.2018 затверджено суму винагороди та виплата винагороди відбувається за рахунок ініціюючого кредитора ПП «Акватол», то арбітражний керуючий вважає, що має право нараховувати та отримати 3% річних та інфляційних, нарахованих на суму грошової винагороди.

У судовому засіданні 21.01.2020 арбітражний керуючий Пічугін І.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, у судове засідання Східного апеляційного господарського суду 21.01.2020 представники інших учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать повернуті поштові повідомлення про вручення ухвали суду.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши арбітражного керуючого, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Арбітражний керуючий погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення арбітражного керуючого, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.11.2013 у справі №917/2096/13 порушено провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ «Тахтаївський граніт»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керюучого Пічугіна І.В.; постановлено, що згідно з ч. 2 ст. 115 Закону україни «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сплата грошової винагороди розпоряднику майна здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) в розмірі двох мінімальних заробітних плат (не більше п`яти мінімальних заробітних плат) за кожен місяць виконання ним повноважень. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується розпоряднику майна за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.11.2016 у справі №917/2096/13 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Тахтаївський граніт" та припинено повноваження розпорядника майна Пічугіна І.В.; введено процедуру санації ТОВ "Тахтаївський граніт" строком на шість місяців; призначено керуючим санацією ТОВ "Тахтаївський граніт" арбітражного керуючого Стрижак О.О.; призначено засідання суду, на якому має бути розглянутий план санації боржника; вирішено інші процесуальні питання.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.11.2016р. у справі № 917/2096/13 скасовано, справу №917/2096/13 направлено на розгляд господарського суду Полтавської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.2017р у справі № 917/2096/13 скасовано, ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.11.2016 про введення процедури санації у справі № 917/2096/13 залишено в силі (т. 23 а.с. 69-79).

На даний час триває процедура санації ТОВ "Тахтаївський граніт", керуючим санацією є арбітражний керуючий Стрижак О.О.

Як вбачається з матеріалів справи арбітражний керуючий Пічугін І.В. (розпорядник майна ТОВ "Тахтаївський граніт") неодноразово звертався до господарського суду Полтавської області з клопотаннями про затвердження грошової винагороди та затвердження звіту про витрати арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт", а саме:

від 12.03.2014р. за вих. № 01-21/26 (вх. № 3327 від 17.03.2014р.),

від 06.05.2014р. за вих. № 01-21/49 (вх. № 6013 від 12.05.2014р.),

від 30.06.2014р. за вих. 01-21/72 (вх. № 8390 від 01.07.2014р.),

від 28.08.2014р. за вих. № 01-21/98 (вх. № 11259 від 02.09.2014р.)

від 17.08.2015р. за вих. № 01-21/105 (вх. № 11915 від 19.08.2015р.

від 15.03.2016р. за вих. № 01-21/36 (вх. № 3291 від 16.03.2016р.);

від 19.09.2016р. за вих. № 01-21/80 (вх. № 11758 від 22.09.2016р.);

від 28.09.2016р. за вих. № 01-21/81 (вх. № 11915 від 28.09.2016р. );

від 02.11.2016р. за вих. № 01-21/91 (вх. № 13593 від 03.11.2016р.);

від 16.07.2017р. за вих. № 01-21/32 (вх. № 8925 від 18.07.2017р.);

від 16.07.2017р. за вих. № 01-21/31 (вх. № 8924 від 18.07.2017р.);

від 19.12.2017р. за вих. № 01-21/114 (вх. № 15700 від 22.12.2017р.)

від 07.02.2018р. № 01-21/09 (вх. № 1476 від 12.02.2018р.).

Як вбачається з ухвали господарського суду Полтавської області від 12.04.2018 під час судового засідання арбітражний керуючий Пічугін І.В. просив суд розглядати подані ним клопотання про затвердження грошової винагороди та затвердження звіту про витрати арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в редакції останнього клопотання від 07.02.2018р. № 01-21/09 (т. 28 а.с. 5-30).

У наведеному клопотанні арбітражний керуючий Пічугін І.В. просить суд :

1) затвердити грошову винагороду за виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" у сумі 147480,47грн.;

2) затвердити звіт про витрати арбітражного керуючого Пічугіна І.В., пов`язані з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" у процедурі розпорядження майном у сумі 174 676,76грн.;

3) видати наказ про стягнення з ТОВ "Тахтаївський граніт" на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна у справі № 917/2096/13 та компенсації витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2018 клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В.:

від 12.03.2014р. за вих. № 01-21/26 (вх. № 3327 від 17.03.2014р.),

від 06.05.2014р. за вих. № 01-21/49 (вх. № 6013 від 12.05.2014р.),

від 30.06.2014 за вих. №01-21/72 (вх. № 8390 від 01.07.2014),

від 28.08.2014 за вих. № 01-21/98 (вх. № 11259 від 02.09.2014),

від 17.08.2015 за вих. № 01-21/105 (вх. № 11915 від 19.08.2015),

від 15.03.2016 за вих. № 01-21/36 (вх. № 3291 від 16.03.2016),

від 19.09.2016 за вих. № 01-21/80 (вх. № 11758 від 22.09.2016),

від 28.09.2016 за вих. № 01-21/81 (вх. № 11915 від 28.09.2016),

від 02.11.2016 за вих. № 01-21/91 (вх. № 13593 від 03.11.2016),

від 16.07.2017 за вих. № 01-21/32 (вх. № 8925 від 18.07.2017),

від 16.07.2017 за вих. № 01-21/31 (вх. № 8924 від 18.07.2017),

від 19.12.2017 за вих. № 01-21/114 (вх. № 15700 від 22.12.2017)

в редакції клопотання від 07.02.2018 № 01-21/09 (вх. № 1476 від 12.02.2018) задоволено частково.

Затверджено грошову винагороду арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147480,47грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.11.2018 у справі №917/2096/13, зокрема, затверджено план санації ТОВ "Тахтаївський граніт" в новій редакції, затверджений зборами кредиторів 07.06.2018, клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. в редакції останнього додаткового пояснення від 29.10.2018 (вх. № 10036 від 29.10.2018) в частині затвердження звіту про витрати арбітражного керуючого та стягнення з боржника винагороди розпорядника майна задоволено частково, затверджено витрати арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 108946,25грн, в іншій частині - відмовлено; в частині стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тахтаївський граніт" витрат арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" відмовлено (т.32 а.с. 75-96).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.11.2018 у справі №917/2096/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.07.2019 ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.11.2018 в частині затвердження плану санації ТОВ "Тахтаївський граніт" в новій редакції, який затверджений зборами кредиторів 07.06.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 по справі №917/2096/13 скасовано. Справу № 917/2096/13 в частині розгляду плану санації ТОВ "Тахтаївський граніт" в новій редакції, який затверджений зборами кредиторів 07.06.2018, направлено до господарського суду Полтавської області на новий розгляд (т. 36 а.с. 75-82).

23.11.2018 до господарського суду від арбітражного керуючого Пічугіна І.В. надійшло клопотання про стягнення з ініціюючого кредитора 147480,47грн винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт", 52838,21грн інфляційних втрат та 11839,00грн 3% річних (т. 32 а.с. 108-130).

В обґрунтування зазначеного клопотання арбітражний керуючий Пічугін І.В. зазначає, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2018 у справі № 917/2096/13 арбітражному керуючому Пічугіну І.В. затверджено винагороду за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147480,47грн. Всупереч вимогам суду та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виплата грошової винагороди арбітражному керуючому у зазначеному розмірі ініціюючим кредитором до цього не проведена. Крім цього, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України арбітражний керуючий Пічугін І.В. нарахував та заявив до стягнення з ініціюючого кредитора 52838,21 інфляційних втрат та 11839,00грн 3% річних.

07.11.2019 Господарським судом Полтавської області постановлено оскаржувану ухвалу, якою, зокрема, вищенаведене клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства "Акватол" на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. грошову винагороду за виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147480,47грн. В іншій частині - у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду в цій частині мотивована тим, що відсутність в матеріалах справи доказів сплати ініціюючим кредитором арбітражному керуючому грошової винагороди є підставою для стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди за час виконання ним повноважень розпорядника майна в сумі 147480,47 грн. А також, відмовляючи в іншій частині заяви, суд зазначив, що правовідносини щодо виплати грошової винагороди регулюються спеціальним законодавством, отже, до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що апелянт оскаржує ухвалу від 07.11.2019місцевого господарського суду лише в частині відмови у стягненні 3% річних та інфляційних втрат на суму грошової винагороди, то вказана ухвала в іншій частині щодо задоволення клопотання про стягнення грошової винагороди у відповідності до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України колегією суддів не переглядається.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Як зазначено вище, ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2018 затверджено грошову винагороду арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147 480,47грн.

За приписами ч. 4 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Законодавцем встановлено джерело оплати грошової винагороди арбітражному керуючому, що виконує у справі про банкрутство повноваження розпорядника майна, а саме, така винагорода здійснюється особою, яка подала заяву про порушення справи про банкрутство (кредитор або боржник), шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса у розмірі, зазначеному ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, виплата грошової винагороди арбітражному керуючому Пічугіну І.В. за час виконання ним повноважень майна розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" ініціюючим кредитором - ПП "Акватол" не проведена.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів сплати ініціюючим кредитором арбітражному керуючому Пічугіну І.В. грошової винагороди, враховуючи вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд задовольнив клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. в частині стягнення з ініціюючого кредитора - ПП "Акватол" на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. грошової винагороди за час виконання ним повноважень майна розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 147480,47грн.

Щодо вимог арбітражного керуючого Пічугіна І.В. про стягнення з ініціюючого кредитора 52838,21грн інфляційних втрат та 11839,00грн 3% річних, нарахованих за прострочення виплати грошової винагороди на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Відповідно до ч. 5, 6, 7 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15.

Враховуючи, що справа про банкрутство знаходиться на стадії санації, ліквідаційної процедури не було, отже, продажу майна боржника також не відбувалось, тому оплата послуг розпорядника майна здійснюється за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.

Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Наведене узгоджується з правовою позиціє Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 по справі №686/21962/15-ц.

Частиною другою статті 11 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок господарського суду здійснювати розгляд справ відповідно до законів України.

Згідно з частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом наведених норм колегія суддів дійшла висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і всіх учасників провадження у справі про банкрутство, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах, які склались з приводу стягнення грошової винагороди за виконання функцій розпорядника майна, перевагу у застосуванні мають спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а не загальні положення Цивільного кодексу України, які регулюють поняття стягнення заборгованості.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при розгляді справ про передбачену статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї норми.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий Пічугін І.В. звернувся до господарського суду Полтавської області з клопотанням від 07.02.2018 №01-21/09, в якому просить затвердити грошову винагороду за виконання обов`язків розпорядника майна у сумі 147480,47грн та видати наказ про стягнення з ТОВ "Тахтаївський граніт" на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна у справі № 917/2096/13 та компенсації витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна.

29.10.2018 від арбітражного керуючого Пічугіна І.В. надійшли додаткові пояснення до клопотання, в якому просить, зокрема, стягнути з ТОВ «Тахтаївський граніт» на користь арбітражного керуючого Пічугіна І.В. винагороду за виконання обов`язків розпорядника майна у справі №917/2096/13 та компенсацію витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна та видати відповідний наказ (т. 32, а.с. 62-64).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.11.2018 у справі №917/2096/13, зокрема, клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. в редакції останнього додаткового пояснення від 29.10.2018 (вх. № 10036 від 29.10.2018) в частині затвердження звіту про витрати арбітражного керуючого та стягнення з боржника винагороди розпорядника майна задоволено частково, затверджено витрати арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" в сумі 108946,25грн, в іншій частині - відмовлено; в частині стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тахтаївський граніт" витрат арбітражного керуючого Пічугіна І.В. за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Тахтаївський граніт" відмовлено (т.32 а.с. 75-96).

З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Пічугін І.В. звертався про стягнення з боржника ТОВ «Тахтаївський граніт» суми грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна.

В клопотанні арбітражного керуючого Пічугіна І.В. про стягнення винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна від 19.11.2018 (від 23.11.2018 вх. 10959), яке було частково задоволено оскаржуваною ухвалою, арбітражний керуючий Пічугін І.В. просить стягнути суму горошової винагороди з ПП «Акватол», тобто з ініціюючого кредитора.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про стягнення з ініціюючого кредитора інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на грошову винагороду розпорядника майна. Доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в ухвалі господарського суду Полтавської області від 07.11.2019 у справі 917/2096/13 в частині відмови у стягненні з ініціюючого кредитора 3% річних та інфляційних нарахованих на грошову винагороду, ґрунтуються на чинному законодавстві та зроблені при належному повному та об`єктивному дослідженні обставин справи. Судова колегія не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника спростовуються матеріалами справи, документально не підтверджені та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору, який сплачений апелянтом за звернення з апеляційною скаргою, відшкодуванню не підлягають та покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Пічугіна І.В. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.11.2019 у справі №917/2096/13 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Пічугіна І.В. від 19.11.2018 вих. № 01-21/63 (вх. № 10959 від 23.11.2018) щодо стягнення 3% річних у сумі 11839,00 грн та інфляційних втрат у сумі 52838,21 грн, нарахованих на грошову винагороду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 24.01.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко