ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020м. ДніпроСправа № 904/5108/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київспецсталь" (04107, м. Київ, вул. Отто Шмідта, буд 35-37; ідентифікаційний код 39377370)

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, 3; ідентифікаційний код 00168076)

про стягнення 31 314 грн. 89 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Київспецсталь" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5182/19 від 05.11.2019) про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" 31 314 грн. 89 коп., що складає 26 502 грн. 43 коп. - заборгованості за продукцію, поставлену відповідно до умов договору поставки від 07.02.2019р. №61/22, та 4 812 грн. 46 коп. - пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подано лист (вх.№53513/19 від 20.11.2019), відповідно до якого було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019, та надано позовну заяву про стягнення з відповідача на користь позивача 31 314 грн. 89 коп., що складає 26 502 грн. 43 коп. - основного боргу, 4 219 грн. 80 коп. - пені, 364 грн. 49 коп. - 3% річних та 228 грн. 17 коп. - інфляційних нарахувань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№57264/19 від 10.12.2019) на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором зазначає, що: - позивачем у позовній заяві не зазначено часткову оплату відповідачем продукції на суму 1 957 грн. 82 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 09.09.2019 №14683 та просить врахувати дані обставини при ухваленні рішення по суті спору.

Позивач своїм правом на подання до суду відповіді на відзив, яке визначено статтями 167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ухвали суду від 25.11.2019 позивачу 03.12.2019 та відповідачу - 29.11.2019.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

Як, вбачається з матеріалів справи 07.02.2019 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Київспецсталь", як постачальником, та відповідачем - Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ", як покупцем, було укладено Договір №61/22 (надалі - Договір, а.с.13-20), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію

Договір набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2020; закінчення строку Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії Договору (пункт 12.1 Договору).

Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору; обсяги закупівлі товарів за Договором та відповідно і сума (загальна вартість) Договору можуть бути зменшені покупцем в односторонньому порядку залежно від зміни фінансового та/або виробничого плану (пункти 1.2, 1.3 Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна на продукцію, що поставляється за Договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Відповідно до пункту 2.2 Договору визначено, що у разі зміни ціни на продукцію, сторони підписують додаткову угоду до цього договору не менш ніж за 5 днів, до виставлення постачальником рахунку-фактури; з моменту перерахування передоплати (авансу), узгодження вартості поставки ціна на продукцію зміні не підлягає.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій; ціни на продукцію за Договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до Договору вказуються у національній валюті України; вартість тари, пакування входить у ціну продукції (пункти 2.3, 2.4 Договору).

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Договору розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в Договорі на підставі рахунку на оплату постачальника; покупець здійснює оплату продукції не пізніше 20 банківських днів з дати постачання, якщо інше не вказується в специфікаціях.

Пунктом 4.1 Договору обумовлено, що продукція постачається партіями відповідно до письмових заявок покупця, за рахунок постачальника, якщо інше не вказується в специфікації.

Строк постачання продукції 3 календарних дні з дати надання заявки, якщо інше не вказується в специфікаціях; постачальник зобов`язаний надати покупцеві при постачанні продукції наступні документи: сертифікат якості, рахунок, видаткову накладну, ТТН (пункти 4.5, 4.6 Договору).

Відповідно до пункту 4.7 Договору право власності на продукцію за Договором, переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної, товарно-транспортної накладної.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 33 303 грн. 60 коп., що підтверджується видатковими накладними від 07.02.2019 №184, від 04.04.2019 №578 та від 16.04.2019 №694 (а.с.21-23).

Отже, відповідач повинен був сплатити за отриманий від позивача товар:

- за видатковою накладною від 07.02.2019 №184 у строк до 07.03.2019 (включно);

- за видатковою накладною від 04.04.2019 №578 у строк до 03.05.2019 (включно);

- за видатковою накладною від 16.04.2019 №694 у строк до 16.05.2019 (включно).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач за отриманий товар розрахувався частково у загальній сумі 8 758 грн. 99 коп., у тому числі у сумі 6 801 грн. 17 коп. , як зазначає позивач, 28.08.2019р. та 1 957 грн. 82 коп. згідно наданого відповідачем платіжного доручення від 09.09.2019р. №14683.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 544 грн. 61 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідачем перед позивачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 8.1 Договору в разі порушення постачальником строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Отже, після перерахунку пеня становить 4 146 грн. 29 коп., у тому числі:

- за видатковою накладною від 07.02.2019 №184 - 1 437 грн. 35 коп. (з 08.03.2019р. по 06.09.2019р.);

- за видатковою накладною від 04.04.2019 №578 - 591 грн. 15 коп. (з 04.05.2019 по 06.09.2019);

- за видатковою накладною від 16.04.2019 №694 - 2 117 грн. 79 коп. (з 17.05.2019 по 06.09.2019).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, після перерахунку інфляційні нарахування становлять -109 грн. 23 коп. (з березня 2019р. по липень 2019р.), у тому числі:

- за видатковою накладною від 07.02.2019 №184 - 128 грн. 01 коп. (з березня 2019р. по липень 2019р.);

- за видатковою накладною від 04.04.2019 №578 - -20 грн. 03 коп. (з травня 2019 по липень 2019);

- за видатковою накладною від 16.04.2019 №694 - -217 грн. 21 коп. (з червня 2019 по липень 2019).

Отже, як вбачається, у зв`язку з негативним загальним підсумком за спірний період відсутнє інфляційне збільшення суми боргу.

Що стосується 3% річних, то після перерахунку їх сума складає 358 грн. 23 коп., у тому числі:

- за видатковою накладною від 07.02.2019 №184 - 123 грн. 07 коп. (з 08.03.2019р. по 06.09.2019р.);

- за видатковою накладною від 04.04.2019 №578 - 51 грн. 26 коп. (з 04.05.2019 по 06.09.2019);

- за видатковою накладною від 16.04.2019 №694 - 183 грн. 90 коп. (з 17.05.2019 по 06.09.2019).

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню 24 544 грн. 61 коп. - заборгованості, 4 146 грн. 29 коп. - пені та 358 грн. 23 коп. - річних.

При цьому, суд не погоджується з зауваженням відповідача у відзиві на позовну заяву на неврахування позивачем часткової оплати у сумі 1 957 грн. 82 коп. згідно платіжного доручення від 09.09.2019 №14683 при розрахунку штрафних санкцій та трьох відсотків річних, оскільки розрахунки позивачем здійснено по 06.09.2019, а оплату, як зазначалося, - тільки 09.09.2019.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 782 грн. 01 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київспецсталь" (04107, м. Київ, вул. Отто Шмідта, буд 35-37; ідентифікаційний код 39377370) до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, 3; ідентифікаційний код 00168076) про стягнення 31 314 грн. 89 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий острів, 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Київспецсталь" (04107, м. Київ, вул. Отто Шмідта, буд 35-37; ідентифікаційний код 39377370) 24 544 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 61 коп. - заборгованості, 4 146 (чотири тисячі сто сорок шість) грн. 29 коп. - пені, 358 (триста п`ятдесят вісім) грн. 23 коп. річних та 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 01 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

24.01.2020