ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" січня 2020 р. Справа № 903/1022/19

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Дем`як В.М. за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Прилісненської сільської ради, с. Прилісне Маневицький район

до відповідача: Маневицької районної державної адміністрації, смт. Маневичі Маневицький район

про стягнення 471 931,19грн.

Представники сторін:

від позивача: Бубнюк Леонід Євгенович, довіреність № 51/02-10/2-20 від 20.01.2020, Бойко Роман Богданович, довіреність № 54/02-10/2-20 від 20.01.2020;

від відповідача: не прибув;

в с т а н о в и в:

Позивач Прилісненська сільська рада звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Маневицької районної державної адміністрації про стягнення 471 931,19грн. грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем приписів ст. 11 Конвенції Міжнародної організації праці №132 1970 року про оплачувані відпустки, яку ратифіковано Законом України від 29 травня 2001 року №2481 ІІІ Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №132 (переглянутої) 1970 року про оплачувані відпустки, ч.3 ст.83 КЗпП України, ч.2 ст. 23 та ч.3 ст. 24 Закону України Про відпустки.

Ухвалою суду від 28.12.2019 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, із підготовчої стадії.

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву за вх.№01-57/416/20 від 20.01.2020, в якому просить суд відмовити в позові, оскільки порядок фінансування закладів освіти, не передбачена участь районних держаних адміністрації при розподілі освітньої субвенції, а тому вважає , що позов заявлено до неналежного відповідача.

Представники позивача позов підтримали та просять суду задоволити позов в повному об`ємі.

Розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Позивач звернувся з позовом до відповідача та доводить, що Маневицька районна державна адміністрацію в порушення приписів ч.3 ст.83 КЗпП України, ч.2 ст. 23 та ч.3 ст. 24 Закону України Про відпустки, не виплатила грошової компенсації за невикористані відпустки працівників, які перейшли у підпорядкування Прилісненської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті-), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду,

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі;

5) справи у спорах щодо цінних паперів;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю);

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав;

14) справи у спорах про захист ділової репутації;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

У даному випадку позовні вимоги Позивача не підпадають під жодну із перелічених категорій справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження,

звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних., медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Водночас, суд звертає увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового не лише за наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи його посадової особи, а й за умови здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Отже, права та обов`язки, які виникли між Прилісненською сільською радою та Маневицькою районною державною адміністрацією (з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління), щодо стягнення грошової компенсації за невикористанні дні щорічних відпусток обумовлює виникнення правовідносин, які мають публічно-правовий характер.

Пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 4 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відтак, спір за зверненням позивача у справі, як суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, до суду з позовом на реалізацію владних управлінських функцій визнається публічно-правовим і відповідно до правил Кодексу адміністртативного судочинства України підлягає розгляду судами адміністративної юрисдикції.

Враховуючи вищезазначене, даний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, а справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Навівши мотивування щодо непідсудності спору за позовом Прилісненської сільської ради до Маневицької районної державної адміністрації господарському суду, суд не здійснював остаточного визначення кола учасників правовідносин та відповідно учасників процесу, не здійснював аналіз обґрунтованості підстав позовних вимог.

Судом враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові Верховного Суду у справі №826/9672/17 від 12.03.2018.

Пунктом 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В матеріалах справи №903/1022/19 наявне платіжне доручення №1677 від 23.12.2019 про сплату судового збору в розмірі 7078,98 грн.

Однак, у матеріалах справи відсутнє клопотання позивача щодо вирішення розподілу судових витрат по справі.

Керуючись п. 1, ч.1 т. 231, 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,

у х в а л и в:

1. Закрити провадження у справі № 903/1022/19.

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали в порядку ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали

складено та підписано 22.01.2020р.

Суддя В. М. Дем`як