ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуСправа № 912/3603/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ АГРОПРОМАЛЬЯНС"

про стягнення 24 000 грн

Представники

від позивача - Самелюк Т.А., довіреність № 2289/04 від 12.11.2019;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (надалі - ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль") до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ АГРОПРОМАЛЬЯНС" (надалі - ТОВ "ВКФ АГРОПРОМАЛЬЯНС") про стягнення суми боргу (неповернутих коштів) в розмірі 24 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору купівлі-продажу № 224-р від 21.09.2017 поставив неякісний товар і після його повернення відповідачу не здійснив поставку товару належної якості і не повернув здійснену передоплату.

Ухвалою від 09.12.2019 господарський суд відкрив провадження у справі, справу постановив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 08.01.2020, надав сторонам строк для подання заяв по суті.

Копія ухвали від 09.12.2019, що направлена на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута органом поштового зв`язку із відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки пересилання".

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника позивача.

Ухвалою від 08.01.2020 господарський суд відклав розгляд справи до 29.01.2020, визнавши поважною причину неявки представника позивача.

Копія ухвали від 08.01.2020, що направлена на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (25015, м. Кропивницький, вул. 8-го Березня, буд. 27), повернута органом поштового зв`язку із відміткою "адресат відсутній".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки відповідач не повідомив суду іншої адреси, то він вважається належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

21.09.2017 ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (Покупець) та ТОВ "ВКФ АГРОПРОМАЛЬЯНС" уклали Договір купівлі-продажу № 224-р (надалі - Договір, а.с. 9-11), відповідно до п. 1.1. якого Продавець" зобов`язується поставити та передати у власність у зумовлені строки Покупцеві товар (далі за текстом - "товар") згідно Специфікацій, які оформляються Додатковими угодами та є невід`ємними додатками до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього певну грошову суму відповідно до умов Договору. Найменування, код товару згідно УКТ ЗЕД, одиниці виміру, ціна товару, що підлягає поставці за цим Договором, зазначаються у Специфікаціях та оформляються Додатковими угодами, які підписуються уповноваженими представниками Сторін і скріплюються печатками та є невід`ємними частинами цього Договору (п.п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар належної якості у строк та на умовах, що визначені цим Договором, а згідно з п. 2.4.1. Покупець має право отримати товар належної якості від Продавця у строк, визначений цим Договором.

У п. 3.2. Договору сторони узгодили, що при виявленні Покупцем дефектів товару, не залежно від того, чи могли такі дефекти бути виявлені під час приймання-передачі товару, Продавець зобов`язаний замінити товар на якісний у термін 5 (п`ять) днів.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що доставка Товару здійснюється Продавцем в порядку базису поставки DDP згідно "Інкотермс 2010" склад перевізника в м. Біла Церква в термін 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок Продавця передоплати.

Ціна за одиницю товару вказується у Специфікаціях (п. 5.1. Договору).

Розрахунок за поставлені товари здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем коштів на поточний рахунок Продавця (п. 5.4. Договору).

Попередня оплата - в розмірі 100% згідно виставленого рахунку (п. 5.5. Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін і діє до 31.12,2018 (п. 11.1. Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за два тижні до його закінчення жодна із Сторін не заявить письмово про свій намір розірвати його (п. 11.2. Договору).

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

На виконання умов Договору сторонами підписано, зокрема, Специфікацію № 2 від 30.05.2018, у якій визначено товар - корпус підшипника опорно-упорного 819.01.120.00 до насосу СЕ1250-140 - 1 шт. за ціною 12 000,00 грн. з ПДВ та корпус підшипника опорно-упорного 819.01.130.00 до насосу СЕ 1250-140- 1 шт. за ціною 12 000,00 грн. з ПДВ. Всього на загальну суму 24 000, 00 грн. з ПДВ (а.с. 13).

06.06.2018 Постачальником виставлено рахунок-фактуру № АП-0000010 від 06.06.2018 на суму 24 000 грн (а.с. 14).

Покупець згідно платіжного доручення № 1305 від 07.06.2018 сплатив 24 000 грн на рахунок Постачальника із призначенням платежу "предоплата за корпус підшипника, згідно рах. № АП-0000010 від 06.06.18р., дог. № 224-р від 21.09.2017р. у т.ч. ПДВ 20% - 4000,00 грн" (а.с. 16).

Відповідно до видаткової накладної № АП-0000011 від 30.07.2018 Постачальник поставив, а Покупець отримав товар на загальну суму 24 000 грн (а.с. 15).

Позивач стверджує, що поставлений товар був неякісним. На підтвердження надає службову записку заступника головного інженера від 06.11.2018 на ім`я директора ПрАТ "Білоцерківська ТЕЦ" про виявлені дефекти у поставлених відповідачем підшипниках ( а.с. 17).

Відповідно до накладної № 1 від 15.11.2018 на повернення товару Покупець повернув, а Постачальник прийняв корпус підшипника опорно-упорного 819.01.120.00 до насосу СЄ 1250-140-11 (код 8413) та корпус підшипника опорно-упорного 819.01.130.00 до насосу СЄ 1250-140-11 (код 8413). Всього на загальну суму 24 000, 00 грн. з ПДВ (а.с. 18).

Позивач стверджує, що звертався до відповідача із листом та претензією про повернення коштів у сумі 24 000 грн у зв`язку з нездійсненням заміни неякісного товару, проте доказів направлення таких листів суду не подано (а.с. 19-21).

У зв`язку з неповернення відповідачем вартості товару, що повернутий у зв`язку з виявленими недоліками, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення статті 67 Господарського кодексу України, відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 202 названого Кодексу, правочинами є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); дво- чи багатосторонніми правочинами є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 2 статті 509, статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу і має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно загальних вимог виконання зобов`язань, які виникають у тому числі з договорів, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

У ст. 678 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки передання товару неналежної якості.

Так відповідно до ч. 1 досліджуваної статті покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Згідно з ч. 3 цієї статті якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Частина 4 статті визначає, що положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Так, як зазначено вище, у п. 3.2. Договору сторони передбачили строк заміни неякісного товару на якісний - 5 днів, що кореспондується із п. 2 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Проте, доказів такої заміни суду не надано.

Отже, в результаті здійсненої попередньої оплати, повернення неякісного товару та нездійснення поставки відповідного якісного товару, відповідач є таким, що не виконав свої зобов`язання щодо поставки товару у визначений Договором строк.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу; у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу (ч. 1); якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, що встановлено судом.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, на його адресу направлені копії позову з додатками, останній мав право, у разі наявності будь-яких заперечень або непогодження із викладеними у позові обставинами, подати відзив на позов та відповідні докази щодо поставки товару чи повернення коштів, проте таких доказів відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності.

З положень ч. 2 ст. 693 ЦК України випливає, що у разі порушення продавцем строку поставки товару, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Зазначена вище правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду, від 28.02.2019 у справі № 912/2275/17.

Можливість обрання певно визначеного варіанту правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Зазначена позиція також викладена Верховним Судом у своїй постанові від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18 (п. 5.22).

Отже, позовна заява є належною формою звернення до відповідача із вимогою про повернення попередньої оплати.

Позовна заява у відповідності до норм процесуального закону направлена позивачем на адресу відповідача, яка значиться як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також в укладеному сторонами Договорі, що підтверджується наявним у справі відповідним доказом (а.с.7).

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

З підстав викладеного та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів поставки відповідачем оплаченого позивачем якісного товару, а також відсутність доказів повернення сплачених грошових коштів, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "ВКФ Агропромальянс" на користь ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" попередньої оплати в розмірі 24 000 грн.

Судовий збір за правилами ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 247-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ АГРОПРОМАЛЬЯНС" (, 25015, м Кропивницький, вул. 8-го Березня) на користь Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (, 09114, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361, UA НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" м. Київ) борг в сумі 24 000,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: 09114, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361;

відповідача за адресою: 25015, м. Кропивницький, вул. 8-го Березня, буд. 27.

Дата складення повного рішення 31.01.2020.

Суддя Л.С. Вавренюк