ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р. м.Київ Справа№ 910/13116/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Куксова В.В.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.01.2020 року у справі №910/13116/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019

у справі №910/13116/19 (суддя - Мельник В.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет» про забезпечення позову.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет» подано до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову до подачі позову шляхом зупинення електронних торгів з продажу арештованого майна за лотом №367953.

Обґрунтування заявника щодо необхідності вжиття забезпечення позову фактично зводяться до того, що у нього наявні підстави вважати, що в разі не зупинення електронних торгів він не зможе реалізувати судове рішення щодо предмету позову, а саме повернення гарантійного внеску у розмірі 90 094,90 грн за лотом №367953.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/13116/19 заяву про забезпечення позову задоволено та зупинено електронні торги з продажу арештованого майна за лотом №367953 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що заявником доведено необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом встановлення відповідних заборон.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «ПІРЕУС БАНК МКБ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Також, скаржник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, справу №910/13116/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2019 поновлено Акціонерному товариству «ПІРЕУС БАНК МКБ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерному товариству «ПІРЕУС БАНК МКБ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19; розгляд апеляційної скарги Акціонерному товариству «ПІРЕУС БАНК МКБ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19 призначено на 21.01.2020 о 11:20 год.; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

21.01.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павленків (Вольф) Тетяни Леонідівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

14.01.2020 в судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладенні в апеляційній скарги та просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Заявник наданим їм процесуальним правом не скористався та у судове засідання, яке відбулося 14.01.2020, не з`явився, своїх повноважних представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомленні їх про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до п.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності заявника.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

У відповідності до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (ч.1 ст.137 ГПК України).

Відповідно до ч.11 ст.137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи положення ч.11 ст.137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018 ) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

Колегією суддів встановлено, що наведені заявником обґрунтування щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову у значній мірі зводяться до оцінки доказів, що стосуються майбутнього предмету спору, а також до надання відповідної оцінки спірних правовідносин, які мають бути предметом дослідження під час розгляду спору по суті і не вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Проте, суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення вказане не врахував.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що вжиття таких заходів призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів стягувача (АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ») у виконавчому провадженні, оскільки електроні торги з продажу арештованого майна за лотом №367953 вже відбулися.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст.76-79, 86 ГПК України, колегія суддів вважає, що обставини, наведені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, які б свідчили про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення можливості ефективно захистити порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить прокурор. Крім того, заявлені заходи забезпечення позовну не призведуть до ефективного захисту порушених прав заявника, а навпаки можуть призвести до негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову.

Більше того, відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена 24.09.2019.

При цьому, відповідно до офіційного сайту Судової влади позов, у забезпечення якого було вжито вищевказані заходи, було подано до Господарського суду міста Києва лише 07.10.2019.

Тобто, заявником пропущено строк пред`явлення позову в розумінні ч.3 ст.138 ГПК України, тому відповідно до положень ч.13 ст.140 ГПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, підлягають скасуванню.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасування з прийняття нового судового рішення, яким відмовити в задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Розподіл судових витрат, у зв`язку з апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції не здійснюється, оскільки дане питання вирішуватиметься після розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі №910/13116/19 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-зет» в задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

3. Матеріали справи №910/13116/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 27.01.2020.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Куксов