ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3411/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної Академії наук України та Міністерства освіти і науки України, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 1958336,30 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Павленко В.В., дов. № 10/19 від 27.05.2019; св-во про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.03.2018;

відповідача - Керімов А.З., дов. від 12.06.2019, св-во про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.02.2019.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" НАНУ та Міністерства освіти і науки України, м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 1958336,30 грн., підставою нарахування якої стала несплата відповідачем заборгованості за отриманий від позивача товар.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/3411/19 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.12.2019 об 11:50 год.

Протокольною ухвалою від 09.12.2019 розгляд підготовчого провадження відкладався на 18.12.2019 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/3411/19 до судового розгляду по суті на 26.12.2019 о 12:30 год.

У судовому засіданні 26.12.2019, в порядку ст. 216 ГПК України, оголошувалась перерва до 21.01.2020 о 12:15 год.

У судовому засіданні 21.01.2020 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.01.2020 проти позову заперечував.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.01.2020, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як вказує позивач, звертаючись до господарського суду Харківської області з даним позовом, між Державним підприємством «Міжвідомчий науково-технологічний центр «Агробіотех» Національної Академії наук України та Міністерства освіти і науки України» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нетком» (покупець, відповідач), здійснювалися господарські операції з поставки товарів, що підтверджується наданим до суду належним чином засвідченими копіями рахунків - фактур: від 10.04.2017 рахунок № 77 на суму 58344,00 грн., від 10.04.2017 рахунок № 78 на суму 125112,00 грн., від 13.04.2017 рахунок № 87 на суму 81510,00 грн., від 05.05.2017 рахунок № 101 на суму 321308,00 грн., від 19.05.2017 рахунок № 115 на суму 169250,00 грн., від 24.05.2017 рахунок № 120 на суму 195000,00 грн., від 29.05.2017 рахунок № 123 на суму 197840,00 грн., від 01.06.2017 рахунок № 126 на суму 161200,00 грн., від 01.06.2017 рахунок № 131 на суму 16120,00 грн., від 01.06.2017 рахунок № 132 на суму 49920,00 грн., 01.06.2017 рахунок № 133 на суму 332020,00 грн., від 06.06.2017 рахунок № 139 на суму 83232,50 грн., від 30.08.2017 рахунок № 177 на суму 100749,90 грн., від 01.09.2017 рахунок № 179 на суму 48359,95 грн., від 06.09.2017 рахунок № 182 на суму 48359,95 грн., а також копіями видаткових накладних: № 71 від 10.04.2017 на суму 58344,00 грн., № 72 від 10.04.2017 на суму 125112,00 грн., № 84 від 13.04.2017 на суму 81510,00 грн., № 99 від 05.05.2017 на суму 321308,00 грн., №113 від 19.05.2017 на суму 169260,00 грн., №118 від 24.05.2017 на суму 195000,00 грн., № 121 від 29.05.2017 на суму 197840,00 грн., № 123 від 01.06.2017 на суму 161200,00 грн., № 128 від 01.06.2017 на суму 16120,00 грн., № 129 від 01.06.2017 на суму 49920,00 грн., № 130 від 01.06.2017 на суму 332020,00 грн., № 138 від 06.06.2017 на суму 83232,50 грн., № 176 від 30.08.2017 на суму 83958,25 грн., № 178 від 01.09.2017 на суму 40299,96 грн., № 181 від 06.09.2017 на суму 40299,96 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, за даними накладними відповідач отримав товар, за який вчасно та в повному обсязі не розрахувався та має заборгованість за отриманий товар в розмірі 1958336,30 грн.

17.10.2017 позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу про сплату заборгованості за отриманий відповідачем товар за договором поставки від 04.01.2016 № 04-01/2016 в сумі 2047612,80 грн.

Листом-відповіддю від 27.11.2017 відповідач підтвердив існування у нього заборгованості перед позивачем за договором поставки від 04.01.2016 № 04-01/2016 в сумі 1988336,30 грн. та зазначив про погашення існуючої заборгованості та проведення розрахунків між сторонами договору поставки № 04-01/2016.

Підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду стала несплата відповідачем заборгованості за отриманий від позивача товар, згідно наданих до суду накладних, в розмірі 1958336,30 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 2. ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, в тому числі, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з приписів ст. 205 ЦК України сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як встановлено судом, факт поставки товару відповідачу, позивач підтверджує наданим до господарського суду копіями видаткових накладних та рахунків на оплату.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, суд зазначає, що надані позивачем до господарського суду копії видаткових накладних та рахунків на оплату, містять посилання на договір поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015.

Також, надані до господарського суду докази листування між сторонами даного спору, а саме: лист-вимога позивача про сплату заборгованості від 17.10.2017 та лист-відповідь ТОВ "Нетком" від 27.11.2017, містять посилання на існуючу між сторонами заборгованість за договором поставки № 04-01/2016 від 04.01.2016.

Таким чином, в рамках здійснення господарської діяльності, між Державним підприємством "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" НАНУ та Міністерства освіти і науки України, м. Київ, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нетком", м. Харків були фактично укладені два договори поставки № 04-01/2016 від 04.01.2016 та № 04-01/2016 від 01.09.2015.

Натомість, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1958336,30 грн., яка виникла в рамках без договірної поставки відповідачу, на підставі наданих до суду видаткових накладних та рахунків на оплату.

Дану підставу позову щодо стягнення існуючої заборгованості було підтверджено представниками сторін під час судового розгляду.

При цьому, до суду не було надано копій укладених між сторонами даного спору договорів поставки № 04-01/2016 від 04.01.2016 та № 04-01/2016 від 01.09.2015, оскільки, як наполягав позивач, правовідносини сторін у даному спорі не носили договірного характеру.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що дії сторін (поставка товару позивачем, часткова оплата товару відповідачем) були здійснені в межах укладених між ними договорів поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 та № 04-01/2016 від 04.01.2016, тобто поза межами без договірної поставки позивачем товару відповідачу, як зазначив позивач, при зверненні до господарського суду Харківської області з даним позовом.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог, наведених ним обґрунтувань та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 73-77, 86, 129, 165, 182, 183, 236-238 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 ГПК України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державне підприємство "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної Академії наук України та Міністерства освіти і науки України (02160, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд.50, ) .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нетком" (61024, м. Харків, Пушкінський в`їзд, 6 , кв.12, ).

Повне рішення складено 23.01.2020

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3411/19