Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/46/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Островерхий С.А., ордер КС № 153972 від 29.01.2019

від відповідача: Лук`янова М.Л., довіреність № б/н від 05.01.18;

від третьої особи -1 : не з`явився

від третьої особи - 2 : Кузьмік Д.В., дов. від 25.10.2019

від третьої особи - 3 : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (м. Бердичів)

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

на стороні позивача:

- 1.Національний банк України (м. Київ)

- 2.Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ)

на стороні відповідача:

- 3.Публічне акціонерне товариство "Суднобудівний завод "Залів" (м. Керч, Автономна Республіка Крим)

про звернення стягнення 359 948 000,00 грн на предмет іпотеки.

В судовому засіданні 12.12.2019 оголошувалась перерва до 12:00 16.01.2020 з викликом сторін.

30.12.2016 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі Позивач, Банк) подало позовну заяву про звернення стягнення згідно з умовами договору іпотеки єдиного майнового комплексу № 2715ЦИК/0409 від 21.04.2009, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Пашковським Я.А., зареєстрованого за № 462 (далі Договір іпотеки), на предмет іпотеки - єдиний майновий комплекс підприємства, який складається з усіх видів майна, призначеного для його діяльності, включаючи будівлі, споруди, устаткування, інвентар сировину, продукцію, права вимоги та інші права за переліком (далі Майно), що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Бердичівський машинобудівний завод Прогрес" (далі Відповідач), шляхом визнання права власності за Позивачем на Майно за узгодженою сторонами ринковою вартістю, що становить 359 948 000 грн. 00 коп., в рахунок часткового (в розмірі вартості предмета іпотеки) погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Суднобудівний завод "Залив" (далі Третя особа 3) перед Позивачем за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1286м-09 від 11.02.2009 (далі Кредитний договір), яка станом на 04.10.2016 складає 551 732 529 грн 26 коп. (з яких 345 673 946 грн 00 коп. - сума простроченої заборгованості за основним боргом, 133 780 033 грн. 82 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 72 278 549 грн 44 коп. - пеня за прострочення заборгованості за основним боргом за кредитом, за відсотками, за щомісячною комісією).

Позовна заява мотивована виникненням у Позивача у спосіб, погоджений в Договорі іпотеки, права звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, укладеним між сторонами, а саме на Майно, через невиконання Третьою особою 3 в момент настання терміну виконання зобов`язання 08.04.2016, своїх зобов`язань за Кредитним договором, укладеним між Позивачем та Третьою особою 3, виконання яких (зобов`язань) за Кредитним договором забезпечені переданим Відповідачем Позивачу за Договором іпотеки Майном; а також через невиконання Відповідачем як іпотекодавцем своїх зобов`язань в момент настання терміну виконання зобов`язання за Договором іпотеки, а саме через невиконання заявленої Позивачем Відповідачу вимоги про негайне усунення порушень Кредитного договору щодо сплати заборгованості за цим договором та через ненадання відповіді на направлене Банком попередження, за змістом якого у разі невиконання вимоги Позивача (№ 3-243110/12202 від 21.11.2016) протягом 30 днів ним буде ініційоване звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначив, що додатковими угодами від 03.06.2014 та від 06.02.2015 до Кредитного договору внесені зміни щодо збільшення ліміту максимальної заборгованості (з 300 млн. грн до 346 млн. гривень), а також щодо розміру процентних ставок, а також вказав, що Майно розташоване на земельній ділянці площею 31,44 га, яка передана в користування Відповідача згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ЖТ-26 № 000020 та загальною площею 34,9324 га, яка розташована на території Великонизгірецької сільської ради та належить Відповідачу згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 02.12.2004 (зі змінами та доповненнями). За умовами Договору іпотеки, в редакції додаткової угоди від 02.02.2010, майно передано для забезпечення зобов`язання щодо повернення Третьою особою 3 кредиту за Кредитним договором (у урахуванням додаткових угод до нього) в сумі 331 064 115 грн 00 коп. строком до 10.04.2013, а узгоджена сторонами ринкова вартість предмета іпотеки Майнаного за результатами торгів договору та тендерною пропозицією ТОВ "Газпромпостач".

21.03.2017 відповідач подав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності та просив відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності за цими вимогами.

Згідно ухвали від 21.03.17р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Публічне акціонерне товариство "Суднобудівний завод "Залів" (м. Керч, Автономна Республіка Крим).

Ухвалою суду від 25.04.17р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Національний банк України (м. Київ).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.05.2017 (залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.07.2017) відмовлено в задоволенні вищевказаного позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2017р. скасовані вищевказані судові рішення місцевого та апеляційного судів, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

07.05.2018 позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просив в рахунок часткового погашення заборгованості (в розмірі вартості предмета іпотеки), яка виникла за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки Майно, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки згідно з пунктом 3 Договору іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 359 948 000 грн. 00 коп.; а також здійснити на користь Позивача перерахування коштів, які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 21.05.2018р прийнято до розгляду заяву АТ "Банк "Фінанси та Кредит" від 07.05.2018р про зміну предмету позову по справі №906/46/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

При новому розгляді справи 05.07.2018 господарський суд Житомирської області прийняв рішення (залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.09.2018) про відмову в задоволенні позовних вимог.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Верховного суду від 29.01.2019 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.07.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 у справі № 906/46/17 скасовано. Справу направлено до господарського суду Житомирської області на новий розгляд.

Скасовуючи рішення у даній справі, Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд, пославшись на умови, як в Кредитному договорі (з урахуванням внесених до нього змін), так і в Договорі іпотеки (з урахуванням внесених до нього змін) щодо строку виконання зобов`язань за цими договорами, та встановивши початок перебігу строку позовної давності за вимогами за Договором іпотеки з 10.04.2013 (без урахування змін щодо строку виконання основного зобов`язання), між тим дійшов передчасного висновку про сплив встановленої статтею 257 ЦК України загальної позовної давності у три роки за позовними вимогами у цій справі, з якими Позивач звернувся в січні 2017 року, з огляду на таке. Апеляційний суд не надав оцінку наведеним умовам Договору іпотеки та не дослідив умови цього договору в контексті положень частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (щодо похідного характеру іпотеки від основного зобов`язання і дійсності іпотеки до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору) та в контексті норм статті 252 ЦК України, не дослідивши, чи встановлював цей договір строк дії Договору іпотеки, чи містить він умову про його дію до повного виконання основного зобов`язання. Суд при цьому звертається до правової позиції, викладеної в постанові від 16.05.2018 у справі № 336/6469/14-ц, у якій Верховний Суд відхилив посилання іпотекодавця на те, що оскільки іпотекою було забезпечено виконання кредитного зобов`язання із певним строком дії, а після продовження строку дії кредитного договору відповідні зміни до договору забезпечення не вносились, тому перебіг строку позовної давності за вимогами до іпотекодавця (на підставі договору іпотеки) почався зі спливом строку виконання основного зобов`язання без урахування його продовження. Верховний Суд зазначив, що за змістом частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеки" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Верховний Суд в постанові від 16.05.2018 у справі № 336/6469/14-ц також зазначив, що умови договору іпотеки про його дію до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором та виконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором не свідчать про те, що договором іпотеки встановлено його строк у розумінні статті 252 ЦК України. Пославшись на приписи частини 2 статті 19 Закону України "Про іпотеку", та встановивши обставини укладення додаткової угоди від 06.02.2015 до Кредитного договору, згідно з умовами якої внесені зміни до розміру зобов`язань Третьої особи 3 за цим договором щодо ліміту максимальної заборгованості - до 346 000 000 грн 00 коп., апеляційний суд між тим не встановив розміру забезпеченого іпотекою основного зобов`язання та без встановлення складу вимог і підстав для стягнення з іпотекодавця сум заборгованості, визначеної Банком, дійшов висновку про підставність позову, у задоволенні якого відмовив з підстав пропуску строку позовної давності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 06.03.2019 справу № 906/46/17 передано на розгляд судді Маріщенко Л.О.

З 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-19 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до п.п. 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині 3 статті 3 чинного ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2019 вирішено здійснювати розгляд справи №906/46/17 за правилами загального позовного провадження

Суд констатує, що 21.03.2019 на поштову адресу суду від третьої особи - 2 надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з дорученням забезпечити її проведення господарському суду м. Києва.

Ухвалою суду від 21.03.2019 клопотання третьої особи -2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено, розгляд справи призначено на 01.04.2019 о 11:00 год. та доручено забезпечити проведення відеоконференції господарському суду м. Києва.

26.03.2019 до суду від представника третьої особи -1 Національного банку України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні призначеному на 01.04.2019 о 11:00 в режимі відеоконференції, даним клопотанням представник третьої особи просив провести розгляд справи № 906/46/17 у режимі відеоконференції, відповідальним за проведення відеоконференції визначити судам, які знаходяться в м. Києві та, зокрема Господарському суду м. Києва.

Ухвалою суду від 27.03.2019, з підстав, наведених в ній, клопотання третьої особи -1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено, розгляд справи призначено на 01.04.2019 о 11:00 та доручено забезпечити проведення відеоконференції господарському суду м. Києва.

01.04.2019 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, згідно яких просить позов банку задовольнити повністю, оскільки пункт 2 договору іпотеки іпотечного договору визначає предмет договору, тобто формулює зміст основного зобов`язання, а не встановлює строк дії договору забезпечення. Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням, строк якого визначено сторонами до 08.04.2016 відповідно до п. 2.5 кредитного договору.

Що ж до заявленої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, то Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказав, що Банком позов подано в межах строків позовної давності, іпотекодавець відповідає за виконання основного зобов`язання незалежно від того, наскільки збільшилась чи зменшилась сума основного зобов`язання позичальника виключно в межах майна, переданого за договором іпотеки, яка є дійсною до припинення основного зобов"язання.Також, згідно п. 14 договору іпотеки в разі зміни будь - якого строку виконання основного зобов`язання та збільшується розмір основного зобов`язання право іпотеки не припиняється та розповсюджується і на таки зобрв"язання.(т.8 а.с.183-185)

В судове засідання 01.04.2019 відповідач та третя особа -3 повноважених представників в судове засідання не направили, про дату, час і місце засідання суду повідомлений своєчасно та належним чином.

01.04.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання. В даному клопотанні також, зазначено, що відповідач не встиг підготувати відзив у встановлений судом строк. Відповідач мотивує пропуск строку, тим, що ним ухвалу суду від 11.03.2019, отримано 19.03.2019, з цього випливає, що судом встановлено строк для надання відзиву на позов до 03.04.2019, призначення підготовчого засідання, ухвалою суду від 11.03.2019, скорочує встановлений судом строк на підготовку відзиву.

Ухвалою суду від 01.04.2019 продовжено Публічному акціонерному товариству "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" строк для подачі відзиву до 22.04.2019.. Повідомлено сторони та треті особи про наступне підготовче засідання, яке відбудеться "07" травня 2019 р. о 10:00 год.

05.04.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на зміну позовних вимог від 07.05.2018 АТ "Банк "Фінанси та Кредит" у справі №906/46/17, в якому позовні вимоги не визнає, задоволенню вони не підлягають, виходячи із наявних фактичних обставин та правових підстав, вважаючи відповідача майновим поручителем із забезпечення виконання основного зобов`язання , про що прямо зазначено в договорі іпотеки, та пропуску строку позовної давності. Відповідач також вважає, що саме іпотекодержатель мав обов`язок повідомляти іпотекодавцю про зміни основного зобов`язання, як підставу внесення змін до договору іпотеки. Термін виконання основного зобов`язання відповідач рахує до 10.04.2013, посилаючись на зміни до договору іпотеки від 02.02.2010.(т.8 а.с.206-213)

03.05.2019 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому, зокрема, останній посилається на кінцевий строк погашення заборгованості за кредитним договором до 08.04.2016, а тому строк позовної давності не сплив. (т.8 а.с.224-228)(т.9 а.с.1-5).

06.05.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 07.05.2019, суд ухвалив: відкласти підготовче засідання на 07.06.2019 о 11:00 год. та продовжити строк підготовчого провадження до 10.06.2019 включно.

06.06.2019 та 10.06.2019 до суду від позивача надійшли заяви з додатками про уточнення позовних вимог у справі №906/46/17, згідно якої він просив в рахунок часткового (в розмірі продажу предмета іпотеки) погашення заборгованості , яка виникла за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1286м-09 від 11.02.2009 із змінами та доповненнями, укладеним між позивачем та третьою особою - 3 в розмірі 977 775 694,61 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки Єдиний майновий комплекс підприємства - Іпотекодавця, який складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги та інші права, які належать Іпотекодавцю.

Розгляд даної справи в підготовчому провадженні неодноразово відкладався.

06.06.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про об`єднання справи №906/46/17 та справи № 906/214/19 за позовом ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Позов обґрунтовано тим, що 21.04.2009 між Іпотекодавцем - ВАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" було укладено договір іпотеки єдиного майнового комплексу № 2715ЦИК/0409, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу у Житомирській області Пашковським Я.А. 25.02.2009 за реєстраційним № 289, за яким позивач виступав майновим поручителем за зобов`язаннями ВАТ "Суднобудівний завод "Залів" у спільний розгляд.

Ухвалою суду від 07.06.2019, суд ухвалив: відкласти підготовче засідання на 06.08.2019 о 11:00 та продовжити строк підготовчого провадження, застосувавши ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

05.08.2019 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з зайнятістю представника відповідача у іншому судовому засіданні. До даного клопотання додано: повістку про виклик до суду у кримінальній справі № 569/713/18.

В судовому засіданні 06.08.2019 представники позивача та третьої особи -2 в судовому засіданні не заперечили про відкладення судового засідання. Треті особи - 1, 3 повноважених представників в судове засідання 06.08.2019 не направили, про причини неявки не повідомили, про дату, час і місце засідання суду повідомлені своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні 06.08.2019 суд ухвалив: відкласти підготовче засідання на 27.08.2019 о 11:00 год.

22.08.2019 від відповідача надійшло доповнення про об`єднання справи № 906/46/17 та справи № 906/214/19 у спільний розгляд та забезпечення прав учасника справи щодо продовження строку проведення підготовчого засідання у справі №906/46/17.

27.08.2019 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог у справі №906/46/17 на загальну суму в розмірі 1 050 054 244,05 грн із розрахунками простроченої заборгованості по кредиту в сумі - 345 673 946,00 грн, 484 782 105,29 грн - сума простроченої заборгованості по відсотках, 147 319 643,32 грн - сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсотках, нарахована за період з 17.11.2018 по 17.05.2019, 72 278 549,44 грн сума пені за прострочення заборгованості по основного боргу кредиту та відсотках, нарахованих за період з 04.04.2016 по 03.10.2016 , згідно якої він просив в рахунок часткового (в розмірі продажу предмета іпотеки) погашення заборгованості , яка виникла за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1286м-09 від 11.02.2009 із змінами та доповненнями, укладеним між позивачем та третьою особою - 3, яка станом на 17.05.2019 становить 1 050 054 244,05 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки Єдиний майновий комплекс підприємства - Іпотекодавця, який складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги та інші права, які належать Іпотекодавцю, згідно його переліку та додатку № 1 до договору іпотеки від 21.04.2009 №2715ЦИК/0409, що належить на праві власності ПАТ "Бердичівський машинобудівний завад "Прогрес" шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки згідно з пунктом 3 Договору іпотеки від 21.04.2009 для його подальшої реалізації в розмірі 359 948 000 грн. 00 коп.; а також здійснити на користь Позивача перерахування коштів, які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно. (т.10 а.с.157-164)

В судове засідання 27.08.2019 відповідач та треті особи - 1, 3 повноважного представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце засідання суду повідомлений своєчасно та належним чином, тому суд ухвалив: відкласти підготовче засідання на 07.10.2019 о 11:00.

07.10.2019 до суду від позивача надійшла заява від 02.10.2019 № 083-3-4464/19 про уточнення позовних вимог у справі №906/46/17 на загальну суму в розмірі 1 050 054 244,05 грн із розрахунками простроченої заборгованості по кредиту в сумі - 345 673 946,00 грн, 484 782 105,29 грн - сума простроченої заборгованості по відсотках, 147 319 643,32 грн - сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсотках, нарахована за період з 17.11.2018 по 17.05.2019, 72 278 549,44 грн сума пені за прострочення заборгованості по основного боргу кредиту та відсотках, нарахованих за період з 04.04.2016 по 03.10.2016 , згідно якої він просив в рахунок часткового (в розмірі продажу предмета іпотеки) погашення заборгованості , яка виникла за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1286м-09 від 11.02.2009 із змінами та доповненнями, укладеним між позивачем та третьою особою - 3, яка станом на 17.05.2019 становить 1 050 054 244,05 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки Єдиний майновий комплекс підприємства - Іпотекодавця, який складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги та інші права, які належать Іпотекодавцю, згідно його переліку та додатку № 1 до договору іпотеки від 21.04.2009 №2715ЦИК/0409, що належить на праві власності ПАТ "Бердичівський машинобудівний завад "Прогрес" шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки згідно з пунктом 3 Договору іпотеки від 21.04.2009 для його подальшої реалізації в розмірі 359 948 000 грн. 00 коп.; а також здійснити на користь Позивача перерахування коштів, які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно. (т.10 а.с.191-201)

Ухвалою суду від 07.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 03.06.2019 про об`єднання справи №906/46/17 та справи № 906/214/19 у спільний розгляд.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2019.

25.10.2019 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що представник Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" буде брати участь в іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.11.2019 розгляд справи було відкладено з повідомленням сторін та третіх осіб про наступний розгляд справи по суті на 12.12.2019 о 12:00.

В судове засідання 12.12.2019 треті особи своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено рекомендованими повідомленнями поштового відправлення на адреси третьої особи - 1,2 та третьої особи -3 - Публічне акціонерне товариство "Суднобудівний завод "Залів" про дату, час, місце судового засідання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/, причини неявки суду не повідомили. ( т.10 а.с 228,231,246)

В судовому засіданні 12.12.2019 судом оголошувалась перерва в судовому засіданні до "16" січня 2020 р. о 12:00 год. з викликом сторін.

В судове засідання 16.01.2020 з`явився представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.2020 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зміну позовних вимог №083-3-4464/19 від 02.10.2019 та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.2020 заперечила проти позовних вимог та просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання 16.01.2020 треті особи - 1 та - 3 своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням поштового відправлення на адреси третьої особи - 1 та третьої особи -3- Публічне акціонерне товариство "Суднобудівний завод "Залів" про дату, час, місце судового засідання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/, причини неявки суду не повідомили. (т.11 а.с.11,13)

. Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, господарський суд дійшов висновку за можливе розглянути дану справу за відсутності представників третіх осіб - 1 та - 3.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи -2, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі Позивач, Банк) з урахуванням уточнень позовних вимог просить суд в рахунок погашення заборгованості на загальну суму в розмірі 1 050 054 244,05 грн із розрахунками простроченої заборгованості по кредиту в сумі - 345 673 946,00 грн, 484 782 105,29 грн - сума простроченої заборгованості по відсотках, 147 319 643,32 грн - сума пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсотках, нарахована за період з 17.11.2018 по 17.05.2019, 72 278 549,44 грн сума пені за прострочення заборгованості по основного боргу кредиту та відсотках, нарахованих за період з 04.04.2016 по 03.10.2016 , частково (в розмірі продажу предмета іпотеки) погашення заборгованості , яка виникла за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1286м-09 від 11.02.2009 із змінами та доповненнями, укладеним між позивачем та третьою особою - 3, яка станом на 17.05.2019 становить 1 050 054 244,05 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки Єдиний майновий комплекс підприємства - Іпотекодавця, який складається з усіх видів майна, призначених для його діяльності, включаючи будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги та інші права, які належать Іпотекодавцю, згідно його переліку та додатку № 1 до договору іпотеки від 21.04.2009 №2715ЦИК/0409, що належить на праві власності ПАТ "Бердичівський машинобудівний завад "Прогрес" шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки згідно з пунктом 3 Договору іпотеки від 21.04.2009 для його подальшої реалізації в розмірі 359 948 000 грн. 00 коп.; а також здійснити на користь Позивача перерахування коштів, які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно.

З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2009 року між Публічним акціонерним товариством "Суднобудівний завод "Залів", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Суднобудівний завод "Залів" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", (Банк) було укладено договір про мультивалютну кредитну лінію №1286м-09 (далі - кредитний договір) (т.1, а.с.26-34).

Згідно з пп.1.1.1 зазначеного кредитного договору, надання кредитних коштів здійснювалося окремими частинами (траншами) на умовах, визначених кредитним договором в рамках відновлюваної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 300000000 (триста мільйонів) гривень 00 копійок і з врахуванням його зменшення згідно графіку зниження ліміту (додаток №1 до кредитного договору), з оплатою за користування кредитними коштами процентів згідно пункту 3.1 кредитного договору.

В забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору, 21.04.2009р. між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (іпотекодержатель) та ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", яке є правонаступником ВАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (іпотекодавець), був укладений договір іпотеки єдиного майнового комплексу №2715ЦИК/0409 (т.1, а.с.176-183).

Устаткування, інвентар, інше майно та права Єдиного майнового комплексу Відповідача, зазначені у переліку, згідно додатку №1 до Договору іпотеки.( в редакції договору від 18.04.2010) (т.2 а.с.121-229)

Нерухоме майно єдиного майнового комплексу знаходиться на:

- земельній ділянці, загальною площею 31,44 га, яка передана в користування Відповідача, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ЖТ-26 №000020, виданого на підставі рішення виконкому Бердичівської районної Ради народних депутатів від 22 червня 1995 року, та зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №22;

- земельній ділянці, загальною площею 34,9324 га, яка розташована на території Великонизгірецької сільської ради, та належить Відповідачу згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 грудня 2004 року, із змінами до договору, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського районного округу Данілейко М.Т., за реєстраційним номером 1375, з угодою про внесення змін від 26 квітня 2005 року до договору купівлі-продажу від 02 грудня 2004 року.

Як передбачено пунктом 4 Договору іпотеки, нерухоме майно, яке входить до складу Єдиного майнового комплексу, належить Відповідачу на праві власності на підставі:

- свідоцтва про право власності на частину цілісного майнового комплексу від 26 грудня 2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради №816 від 24 грудня 2002 року, та зареєстрованого Бердичівським бюро технічної інвентаризації 27 грудня 2002 року, про що зроблено запис № 49 у реєстрову книгу № 66;

- свідоцтва про право власності на частину цілісного майнового комплексу від 26 грудня 2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради №816 від 24 грудня 2002 року, та зареєстрованого Бердичівським бюро технічної інвентаризації 27 грудня 2002 року, про що зроблено запис № 50 у реєстрову книгу № 66.

В пункті 14 Договору іпотеки сторони погодили, що в разі зміни будь-якого строку виконання основного зобов`язання, право іпотеки не припиняється. При цьому, якщо збільшується розмір основного зобов`язання, право іпотеки розповсюджується також і на такі зобов`язання. В пункті 17 Договору іпотеки сторони погодили, що він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за основним зобов`язанням.

Додатковою угодою від 02.02.2010 внесені зміни до пунктів 2, 3 Договору іпотеки стосовно предмета іпотеки, відповідно до яких предмет іпотеки передається в іпотеку як забезпечення повернення кредиту, наданого за Кредитним договором та додаткових угод до нього, на суму 331 064 115 грн, строком до 10.04.2013 включно, а також процентів за користування кредитом, виходячи з пункту 3.1 основного зобов`язання, а також комісійної винагороди, неустойки за Кредитним договором або за основним зобов`язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за вищезазначеним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки, в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог. Ринкова вартість предмета іпотеки враховуючи оцінку, викладену у звіті про експертну оцінку, становить 359 948 000 грн. 00 коп. (т.2 а.с.119,120)

Додатковою угодою від 03 червня 2014 року до Кредитного договору сторони визначили розмір, порядок та строки сплати процентів за користування кредитними коштами, окремо за кожним траншем (том 1; а.с.151-156).

В Кредитний договір від 11.02.2009 неодноразово вносились зміни, зокрема в пункт 2.5 згідно з Додатковою угодою від 11.04.2014, відповідно до умов якої сторони Кредитного договору погодили внесення змін до цього договору щодо терміну повернення всіх отриманих кредитних коштів - до 08.04.2016;

Згідно з Додатковою угодою від 06.02.2015 сторони Кредитного договору від 11.02.2009 погодили внесення змін до цього договору щодо ліміту заборгованості - у сумі 346 000 000 грн. 00 коп.

Судом також встановлено, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши позичальнику (ПАТ "Суднобудівний завод "Залів") кошти в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, про що свідчать наявні в матеріалах справи меморіальні ордери.

Разом з тим, ПАТ "Суднобудівний завод "Залів" свої зобов`язання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що заборгованість ПАТ "Суднобудівний завод "Залів" станом на 17.05.2019 за кредитним договором складала 1 050 054 244,05 грн.

Згідно з п.8.4.3 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Пунктами 8.4.7 та 8.4.15 договору визначено, що у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право реалізувати його відповідно до договору іпотеки. Іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що додаткові угоди про внесення змін до Договору іпотеки, у тому числі через внесені зміни до Кредитного договору додатковими угодами від 03.06.2014 і від 06.02.2015, сторони не укладали, хоча в Договорі іпотеки в редакції від 02.10.2010 сторони погодили обов`язок Відповідача укласти відповідні договори про внесення змін до цього договору у випадку зміни сторонами умов основного зобов`язання;

Відповідно до абзацу 2 ч.1 статті 17 та п.2 ч.1 статті 18 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотечний договір повинен містити істотні умови зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання.

Згідно з ч.2 статті 19 Закону України "Про іпотеку" будь-яке збільшення основного зобов`язання або процентів за основним зобов`язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Суд констатує, що пунктом 2 Договору іпотеки (в редакції додаткової угоди від 02 лютого 2010 року) визначено, що: предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредиту, наданого третій особі 3 за кредитним договором №1286м-09 від 11 лютого 2009 року та додаткових угод до нього на суму 331 064 115 грн, строком до 10 квітня 2013 року включно, а також процентів за користування кредитом, виходячи з пункту 3.1 основного зобов`язання, а також комісійної винагороди, неустойки за кредитним договором або за основним зобов`язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за вищезазначеним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки, в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником згідно з пунктом 3.4 основного зобов`язання (том 2; а.с.119-120).

Відповідно до пункту 3 Договору іпотеки (в редакції додаткової угоди від 02 лютого 2010 року), узгоджена сторонами ринкова вартість предмету іпотеки, враховуючи оцінку, викладену у звіті про експертну оцінку, видану ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" 22 січня 2010 року, становить 359 948 000 грн.

З огляду на вищеописані вказівки Верховного суду, господарський суд приходить до висновку, за умов Договору іпотеки строк його дії становив до 10.04.2013 щодо стягнення забезпеченого іпотекою основного зобов`язання в розмірі 331 064 115,00 грн , а тому у позивача відсутні підстави для стягнення суми заявленої заборгованості за рахунок майна, переданого в іпотеку після спливу вищезазначеного строку дії цього договору.

Пунктом 14 Договору іпотеки сторони погодили, що в разі зміни будь-якого строку виконання основного зобов`язання, право іпотеки не припиняється. При цьому, якщо збільшується розмір основного зобов`язання, право іпотеки розповсюджується також і на такі зобов`язання.

Також судом враховується, що хоча умовами договору від іпотеку від 21.04.2009 та договору від 02 лютого 2010 року про внесення змін до Договору іпотеки, сторони погодили обов`язок Відповідача невідкладно укласти з Позивачем відповідні договори про внесення змін до цього договору у випадку зміни сторонами умов основного зобов`язання, однак такі договори сторонами до договору іпотеки не укладались.

Оскільки відповідач не був обізнаним щодо укладання між позивачем та третьою особою -3 додаткової угоди від 06 лютого 2015 року до Кредитного договору щодо ліміту максимальної заборгованості третьої особи - 3 (ліміт кредитної лінії) до 346 000 000 грн та додаткової угоди від 11 квітня 2014року до Кредитного договору щодо кінцевого строку повернення отриманих кредитних коштів, визначеного датою 08 квітня 2016 року, тому був позбавлений діяти згідно покладеного на нього вищезазначеного обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 626,627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд констатує, що Позивачем не доведено факту повідомлення ним про зміни щодо строку виконання зобов`язання та не доведено факту надання Відповідачу на підписання додаткових угод до Договору іпотеки, котрими б погоджувалися зміни будь-якого іншого (крім описаного вище) строку виконання основного зобов`язання (що б призвело до застосування пункту 14 Договору іпотеки).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом абзацу 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку": іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами частин 1 та 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку": у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 Закону України "Про іпотеку" якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

З огляду на наведені вище обставини та беручи до уваги, що доводи позивача спростовуються матеріалами справи, суд відмовляє у задоволенні позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна - єдиного майнового комплексу складається з будівель та споруд, підприємства Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", згідно додатку №1 до договору іпотеки єдиного майнового комплексу №2715ЦИК/0409 від 21.04.2009р, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, судом враховується наступне.

Відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись зокрема на те, що позивачем було пропущено строк, в межах якого він міг звернутися до суду. Такого ж змісту заява вміщена відповідачем у відзиві на позов за зміненими позовними вимогами №1259/12 від 22.02.2018р.

При застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

При цьому, суд зауважує, що заява відповідача про застосування строків позовної давності, судом враховується, однак перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки суд дійшов висновку про закінчення строку дії іпотечного договору 10.04.2013 саме за його умовами, що є підставою для відмови у позові, а не доводи відповідача щодо настання строку виконання основного зобов`язання 10.04.2013, суд не досліджує факт, чи є підстави для застосування строку позовної давності і його наслідків у даній справі

Згідно з ч.1, 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведені вище обставини та беручи до уваги, що доводи позивача спростовуються матеріалами справи, суд відмовляє у задоволенні позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна - єдиного майнового комплексу складається з будівель та споруд, підприємства Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", згідно додатку №1 до договору іпотеки єдиного майнового комплексу №2715ЦИК/0409 від 21.04.2009р, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.01.20

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати: