СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

"27" січня 2020 р. Справа № 905/1487/19

Суддя Білецька А.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Донецька область, м.Слов`янськ (вх. № 352 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2019 (повний текст складено 23.12.2019, суддя Паляниця Ю.О.) у справі № 905/1487/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», м.Черкаси

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Донецька область, м.Слов`янськ

про стягнення 423 634,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв», м.Черкаси звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м.Слов`янськ про стягнення заборгованості за поставлений і використаний газ 319646,11 грн, пені 53208,31 грн, 3% річних 5692,77 грн, інфляційних збитків 22711,61 грн, 7% штрафу від суми простроченого платежу 22375,23 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.12.2019 у справі № 905/1487/19 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» основний борг 319646,11 грн, пеню 53208,31 грн, 3% річних 5670,33 грн, інфляційні збитки 8772,06 грн, 7% штрафу 22375,23 грн, а також судовий збір в сумі 3747,74 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2293,66 грн, сплачений на підставі платіжного доручення №4430 від 07.08.2019.

Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2019 у справі № 905/1487/19 про стягнення 423 634,03 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо застосування до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України штрафних санкцій у вигляді 7% річних на суму 22 275,23 грн., пені на суму 53 208,31 грн., інфляційних нарахувань на суму 22 711,61 грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами на суму 5 692,77 грн., за прострочення грошового зобов`язання з оплати послуг централізованого постачання природного газу та сплати судових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

При дослідженні матеріалів оскарження та апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що подана відповідачем апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Так, при поданні апеляційної скарги скаржник не подав доказів сплати судового збору, натомість просить розстрочити сплату судового збору на певний строк на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» у звязку з тим, що апелянт є державною установою, яка фінансується з Державного бюджету, кошторисом якої не передбачено фінансування в 2020 році сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити судового збору на певний строк або звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Отже, згідно з вимогами зазначеної норми звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов.

В той же час, апелянт не доводить в апеляційній скарзі існування будь-якої із умов, визначених у зазначеній статті закону.

З огляду на невідповідність поданого клопотання (в частині обґрунтування) вимогам статті 8 Закону, суддя - доповідач констатує, що таке клопотання не може бути задоволеним.

Частиною 2 статті 260 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відтак, як вбачається з усього вищенаведеного, Відповідач 2 не подав до суду доказів сплати судового збору, чим порушив пункт 2 частини 1 статті 164 ГПК України, що в силу дії частини 1 статті 174 ГПК України є підставою для залишення даної апеляційної скарги без руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 18 січня 2018 року N 2268-VIII (надалі - Закон), за подачу до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України Про судовий збір, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки відповідач оскаржує рішення в частині задоволення позовних вимог в загальній сумі 103 887,92 грн., а отже судовий збір за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог пп. 1 п. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», складає 3 153,00 грн.

Відповідно до статі 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийняте господарським судом 12.12.2019, повний текст рішення підписано 23.12.2019, отже останнім днем для звернення з апеляційною скаргою є 13.01.2020 (з урахуванням вихідних днів).

З апеляційною скаргою апелянт звернувся 14.01.2020, тобто з пропуском встановленого Законом строку, клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою апелянтом не додано до скарги. В прохальній частині скарги апелянт також не порушує питання про відновлення пропущеного строку.

Східний апеляційний господарський суд зазначає про те, що процесуальним законом не встановлено обов`язку та права суду самостійно з власної ініціативи поновлювати пропущений строк. Натомість статтею 256 ГПК України передбачено право особи на поновлення такого строку у разі заявлення відповідного клопотання із зазначенням причин пропуску та їх обґрунтування і підтвердження відповідними доказами.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків установлених статтею 256 ГПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга відповідача залишається без руху з наданням апелянту 10 денного строку з моменту отримання копії ухвали апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених судом недоліків скарги, а саме надати суду:

- докази сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку та розмірі;

- клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою із зазначенням дати отримання копії оскаржуваного рішення (з відповідними доказами) та обґрунтування причин пропуску строку.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України, із застосуванням приписів статті 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. п. 2, 3, 4 ч.3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Донецька область, м.Слов`янськ на рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2019 у справі № 905/1487/19 залишити без руху.

3. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати докази сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою ; клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити апелянту, що невиконанні вимог даної ухвали може мати наслідки, передбачені статтями 260,261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач А.М. Білецька