ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Справа№ 910/6541/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича на рішення Господарського суду міста Києва (суддя Шкурдова Л.М.) від 22.10.2019 (повний текст складено 28.10.2019) у справі №910/6541/19

за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича

про стягнення 158835,31 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича

до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про визнання договору недійсним, -

за участю представників:

позивача (за первісним позовом): Олейнік Н.О. (дов. № 6813-К-О від 04.11.2019);

відповідача (за первісним позовом): не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича про стягнення 158835,31 грн, в свою чергу Фізична особа-підприємець Атаманенко Вадим Георгійович звернувся з зустрічним позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про визнання договору недійсним.

В обґрунтування первісних позовних вимог позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем кредитного договору б/н від 09.02.2018, останній в установлений строк наданий йому кредит в повному обсязі не повернув, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитом у сумі 158835,31 грн.

Виходячи з того, що поданою випискою з рахунку відповідача за первісним позовом за період з 01.01.2000 по 04.05.2019, поданим позивачем за первісним позовом розрахунком заборгованості підтверджується факт перерахування позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом 14.02.2018 кредитних коштів у розмірі 200000,00 грн, та розмір неповернутих кредитних коштів у сумі 158835,31 грн, Господарським судом міста Києва прийнято рішення від 22.10.2019, яким первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 158835,31 грн боргу за кредитом та 2382,53 грн судового збору. В задоволені зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Фізична особа-підприємець Атаманенко Вадим Георгійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі № 910/6541/19 в частині задоволення позову Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича про стягнення 158835,31 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що під час подачі електронної заявки апелянту не було надано на ознайомлення тексту договору, умов та правил надання банківських послуг, подаючи заявку останній не бачив змісту Анкети-заяви про приєднання, яка містила посилання на розділ 3.2.8. Умов та правил надання послуги КУБ, в зв`язку з чим він припустився помилки, уклавши такий договір. Крім того, скаржник зазначає, що задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції не з`ясував чи належний текст Умов та правил надання послуги КУБ надано в якості доказу та посилається на правову позицію, що викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

26.11.2019 матеріали справи з апеляційною скаргою надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Ухвалою від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6541/19, розгляд скарги призначено на 20.01.2020.

06.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на апеляційну скаргу, в якому останній зазначав, що апелянтом в ході розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувався факт отримання та користування кредитними коштами та наявність заборгованості за отриманим кредитом, крім того останній здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, що свідчить про визнання боргу та обізнаність з договором.

17.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю явки представника у судове засідання.

В судовому засіданні 20.01.2020 суд відмовив в задоволенні клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, оскільки останнім не зазначено причин неможливості направлення у засідання його представника, та заслухав пояснення представника Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", який заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства в частині задоволенні первісного позову, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.02.2018 відповідачем за первісним позовом (клієнт) через систему Інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ". Згідно заяви відповідач за первісним позовом приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги «КУБ», що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua, прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та уклав кредитний договір.

Згідно із умовами анкети-заяви про приєднання до "Умов та правил надання послуги "КУБ" позивач зобов`язався надати відповідачу строковий кредит на 12 місяців з моменту видачі коштів; розмір кредиту визначається банком; проценти (комісія) за користування кредитом складає 2% в місяць від початкового розміру кредиту; у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості.

Згідно п. 1.5 анкети-заяви порядок погашення заборгованості за кредитом встановлений шляхом погашення щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Згідно вимог ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписанта відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Господарським судом міста Києва зазначено, що пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах

3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п.3.2.8.9. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2.,3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах, а саме 2% від початкової суми кредиту.

Пункт 3.2.8.9.3. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2. Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у н. 3.2.8.3.1.Умов.

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Заяви).

Пунктом 3.2.8.11 Умов встановлено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що поданою випискою з рахунку відповідача за первісним позовом за період з 01.01.2000 по 04.05.2019, поданим позивачем за первісним позовом розрахунком заборгованості, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, підтверджується факт перерахування позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом 14.02.2018 кредитних коштів за договором у розмірі 200000,00 грн, та розмір неповернутих кредитних коштів склав 158835,31 грн.

Доказів повернення позивачу всієї суми наданого кредиту та сплати належних за договором процентів суду не надано.

Згідно вимог ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності конкретних умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Задовольняючі позовні вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем за первісним позовом кредитних коштів у повному обсязі у відповідності до умов укладеного сторонами кредитного договору, наявність заборгованості в розмірі 158 835,31 грн не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити первісні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за первісним позовом суми заборгованості в розмірі 158835,31 грн.

Скаржник зазначає, що під час подачі електронної заявки йому не було надано на ознайомлення тексту договору, умов та правил надання банківських послуг, подаючи заявку останній не бачив змісту Анкети-заяви про приєднання, яка містила посилання на розділ 3.2.8. Умов та правил надання послуги КУБ, в зв`язку з чим він припустився помилки, уклавши такий договір. Крім того, скаржник зазначає, що задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції не з`ясував чи належний текст Умов та правил надання послуги КУБ надано в якості доказу. Апелянт зазначив, що Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, остання вказувала на мінливий характер Умов та правил надання банківських послуг та неможливість визначення яка саме їх редакція діяла у момент підписання позичальником заяви.

Північний апеляційний господарський суд відхиляє твердження апелянта з огляду на таке.

Приписами ст.ст. 175, 173 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, фізична особа-підприємець Атаманенко Вадим Георгійович, підписавши власним електронним підписом заявку від 09.02.2018, уклав кредитний договір з позивачем з первісним позовом. Слід зазначити, що сторони в заявці узгодили істотні умови договору, зокрема, щодо розміру, процентів та строку кредиту.

Щодо посилань позивача на положення Умов та правил надання послуги «КУБ», то суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 в аналогічному спорі вказала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги положення, викладені в Умовах та правилах, що надані позивачем за первісним позовом, позаяк суду не надано доказів погодження з відповідачем за первісним позовом саме цієї редакції Умов. Тож, при вирішенні даного спору суд керується лише умовами, що викладені в заяві та безпосередньо підписані клієнтом.

Оскільки в заяві сторони погодили істотні умови, остання підписана відповідачем за первісним позовом, то при розгляді даного спору слід керуватись умовами, погодженими сторонами.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з поданої виписки по рахунку відповідача за первісним позовом за період з 01.01.2000 по 04.05.2019, вбачається, що відповідач користувався наданим кредитом, проте не повернув його в повному обсязі в погоджений сторонами в заяві річний строк, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 158835,31 грн.

Слід зазначити, що відповідачем за первісним позовом факт отримання коштів та користування ними не заперечується. Твердження останнього про те, що йому не було надано на ознайомлення тексту договору, умов та правил надання банківських послуг, а, подаючи заявку, він не бачив змісту Анкети-заяви про приєднання, яка містила посилання на розділ 3.2.8. Умов та правил надання послуги КУБ не приймаються судом, позаяк істотні умови договору погоджені сторонами у заяві, що підписана відповідачем за первісним позовом електронним підписом, що в силу положень ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" прирівнюється до власноручного підпису.

Виходячи з того, що строк виконання зобов`язання настав, відповідач за первісним позовом в порушення погоджених умов кредитні кошти не повернув, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 158835,31 грн боргу.

Отже, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Атаманенка Вадима Георгійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 у справі №910/6541/19 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.01.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова