РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/8289/19

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Представництва "АТ "Конструкторское бюро навигационных систем"

(АТ "Конструкторське бюро навігаційних систем")

(18000, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269, офіс 569)

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

(01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д)

про зобов`язання вчинити певні дії

За участі представників учасників справи згідно протоколу

ВСТАНОВИВ:

Представництво "АТ "Конструкторское бюро навигационных систем" (АТ "Конструкторське бюро навігаційних систем") 25 червня 2019 року звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" розблокувати рахунок № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" поновити Представництву "АТ "Конструкторское бюро навигационных систем" (АТ "Конструкторське бюро навігаційних систем") надання банківських послуг та доступ до системи "Приват-24 для бізнесу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у сім днів з дня вручення цієї ухвали.

12.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви

Ухвалою Господарського суду міста Києва 17.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8289/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 09.08.2019 року.

31.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 року судом повідомлено учасників справи про те, що судове засідання 09.08.2019 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Блажівської О.Є на лікарняному та підготовче судове засідання призначено на 18.09.2019 року.

У підготовче засідання 18.09.2019 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 16.10.2019.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду від 03.10.2019 №05-23/2499, в зв`язку з призначенням судді Блажівської О.Є. членом Вищої ради правосуддя, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/8289/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 справу №910/8289/19 03.10.2019 передано для розгляду судді Лиськову М.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 суддею Лиськовим М.О. прийнято справу №910/8289/19 до свого провадження, розгляд справи №910/8289/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.10.2019.

В судове засідання, призначене на 30.10.2019 з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Судом ухвалено відкласти розгляд справи на 11.11.2019.

В подальшому судом також здійснювалось відкладення судових засідань.

Під час судового засідання, призначеного на 22.01.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, у судовому засіданні 11.12.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та заяви, на відкриття рахунку, Позивачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк». Зазначені дії, разом із заявою складають договір банківського обслуговування, а тому Відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати умови даного договору належним чином.

Отже, зі змісту заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач дав згоду на ведення з банком документообігу, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг.

Проте, за твердженням позивача, 6 лютого 2019 року відповідач без будь-яких попереджень та підстав заблокував рахунок Представництва «Акціонерного товариства «Конструкторское бюро навигационных систем», припинив надання банківських послуг та доступ до системи «Приват-24 Бізнес».

Таким чином, Позивач не отримує від Відповідача послуги з обслуговування рахунку (зокрема не може переглядати залишки за рахунками й отримувати виписки; готувати й надсилати платежі; оформлювати, поповнювати, знімати депозити; купувати, продавати, конвертувати валюти; знаходити найближчі відділення та банкомати; здійснювати інші операції), а Відповідач не приймає та відповідно не виконує доручення позивача на проведення фінансових операцій по даному рахунку.

Проте, за твердженням позивача, будь яких рішень суду, державного чи приватного виконавця, або інших законних підстав для накладення арешту (блокування) на грошові кошти Позивача, що знаходяться на вищевказаному рахунку Приватбанку не було та немає. Окрім того, до Позивача не було застосовано персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

На неодноразові листи, звернення, вимоги Позивача, адвокатські запити його представника, Відповідач належних пояснень не надав.

Такі дії та бездіяльність Відповідача, як зазначає Позивач, перешкоджають веденню господарської діяльності Позивача, зокрема щодо виплаті заробітної плати та платежів до бюджету тощо.

У зв`язку з цими неправомірними діями, Представництво «АТ «Конструкторское бюро навигационных систем» просить суд зобов`язати Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» розблокувати рахунок № НОМЕР_1 , поновити надання банківських послуг та стягнути з останнього судові витрати.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити зарахування грошових коштів на відповідний рахунок повинно бути доведено наявність у відповідача обов`язку вчинити такі дії, який було в порушення прав та законних інтересів позивача залишено без виконання.

Як вказувалось вище, позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг в рамках договору щодо банківського обслуговування.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилався на те, що відповідно до п. 480 Додатку № 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" щодо юридичної особи Акціонерне товариство «Конструкторське бюро навігаційних систем «Навіс» (Акционерное общество «Конструкторское бюро навигационных систем «Навис». 121170. Російська Федерація, м. Москва, вул. Кульнєва. 3. корп. 1. ИНН . КПП 773001001. ОГРН 024. ОКПО 44473627. генеральний директор - Бабаков Валерій Миколайовичі, від імені якого діє Позивач, віднесеного до переліку осіб, щодо яких застосовано спеціальні економічні санкції згідно постанови Ради національної безпеки і оборони України.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

У ст.1068 Цивільного кодексу зазначено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За приписами ст.1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Як було встановлено вище, відповідно до п. 480 Додатку № 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" щодо юридичної особи Акціонерне товариство «Конструкторське бюро навігаційних систем «Навіс» (Акционерное общество «Конструкторское бюро навигационных систем «Навис». 121170. Російська Федерація, м. Москва, вул. Кульнєва. 3. корп. 1. ИНН . КПП 773001001. ОГРН 024. ОКПО 44473627. генеральний директор - Бабаков Валерій Миколайовичі, від імені якого діє Позивач, застосовані обмежувальні заходи (санкції) згідно із Законом України "Про санкції", а саме:

блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

обмеження торговельних операцій;

обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;

запобігання виведенню капіталів за межі України;

анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт, послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності.

Строк застосування зазначених санкцій - 3 роки.

Згідно ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, констатуючи, що пріоритетами національних інтересів України є, зокрема, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами світу в інтересах України, заявляючи, що пряме або опосередковане втручання у внутрішні і зовнішні справи України під будь-яким приводом є неприпустимим, усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод, Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про санкції".

За приписами ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи. Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи - нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність.

Видами санкцій згідно з цим Законом є: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України; 4) запобігання виведенню капіталів за межі України; 5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; 7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; 8) заборона користування радіочастотним ресурсом України; 9) обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування; 10) заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом; 11) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України; 12) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом; 13) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави; 14) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; 15) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави; 16) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність; 17) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю; 18) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони; 19) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності; 20) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами; 21) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України; 22) припинення дії міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 23) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод; 24) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення; 25) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом (ч.1 ст.4 Закону України "Про санкції").

За приписами ч.ч.1, 3 ст.5 Закону України "Про санкції" пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України. Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи - нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1 - 21, 23 - 25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Указом №176/2018 від 21.06.2018р. Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Згідно п.2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до окремих фізичних і юридичних осіб та внести зміни до санкцій, застосованих відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", уведеного в дію Указом Президента України №126 від 14 травня 2018 року, виклавши додатки 1 та 2 до зазначеного рішення.

У додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" визначено перелік юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції).

Як вже було встановлено судом та не заперечувалося сторонами під час розгляду справи, відповідно до п. 480 Додатку № 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" щодо юридичної особи Акціонерне товариство «Конструкторське бюро навігаційних систем «Навіс» (Акционерное общество «Конструкторское бюро навигационных систем «Навис». 121170. Російська Федерація, м. Москва, вул. Кульнєва. 3. корп. 1. ИНН . КПП 773001001. ОГРН 024. ОКПО 44473627. генеральний директор - Бабаков Валерій Миколайовичі, від імені якого діє Позивач, застосовані обмежувальні заходи (санкції) згідно із Законом України "Про санкції".

Керуючись Законами України "Про санкції" та "Про Національний банк України", Указом Президента України №549/2015 від 16 вересня 2015 року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 вересня 2015 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" правлінням Національного банку України було прийнято постанову №654 "Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Згідно п.7 вказаної Постанови банкам України постановлено заблокувати кошти / зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, у такому порядку - кошти, що надійшли на користь клієнта від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції "блокування активів" та/або "зупинення фінансових операцій", банк обліковує на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку.

Пунктом 31 Постанови №654 від 01.10.2015р. правління Національного банку України "Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" банкам України заборонено проводити операції, які: 1) мають на меті, сприяють або можуть сприяти уникненню обмежень, установлених спеціальними економічними та іншими обмежувальними заходами (санкціями); 2) порушують, сприяють або можуть сприяти порушенню обмежень, установлених спеціальними економічними та іншими обмежувальними заходами (санкціями).

Тобто, з наведеного полягає, що враховуючи перебування АТ "Конструкторське бюро навігаційних систем" у переліку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21 червня 2018 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" у вигляді, зокрема, блокування активів, з огляду на приписи ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", згідно якої відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком, суд дійшов висновку, що Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" було правомірно заблоковано рахунок № НОМЕР_1 позивача та припинено надання банківських послуг.

За таких обставин, наявність чинних законодавчо встановлених обмежень щодо особи, до якої засновано персональні економічні санкції, виключає можливість суду у даному випаду зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" розблокувати рахунок № НОМЕР_1 та зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" поновити Представництву "АТ "Конструкторское бюро навигационных систем" (АТ "Конструкторське бюро навігаційних систем") надання банківських послуг та доступ до системи "Приват-24 для бізнесу".

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що у ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто, застосування певних засобів судового захисту не є необмеженим та не може призводити до порушення приписів чинного законодавства, а у даному випадку Закону України "Про санкції".

Разом з тим, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що відповідачем неправомірно заблоковано рахунок Представництва «Акціонерного товариства «Конструкторское бюро навигационных систем» та припинено надання банківських послуг, визнаються судом такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем надано суду належні доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Представництва «Акціонерного товариства «Конструкторское бюро навигационных систем» задоволенню не підлягають.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 29.01.2020.

Суддя М.О. Лиськов