ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2020 р. Справа№ 910/7578/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Калатай Н.Ф.
суддів: Зубець Л.П.
Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:
від позивача: Коваленко Р.А. представник за довіреністю № 91/ПР/217 від 22.01.2020
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 )
на рішення Господарського суду міста Києва, ухвалене 24.09.2019, повний текст якого складено 26.09.2019,
у справі № 910/7578/19 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 )
до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»
про стягнення 264 680,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 264 680,14 грн. недоплати за надані в період з квітня 2008 року по червень 2011 року включно за договором на послуги № ЦТУ-106/06-КІЕ АRІ-АR2 від 01.02.2006, але неоплачені послуги з утримання базової станції стільникового зв`язку.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2019, повний текст якого складено 26.09.2019, у справі № 910/7578/19 у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції постался на те, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду факт надання відповідачу послуг за спірним договором на заявлену до стягнення суму.
Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов виходячи з того, що:
- обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач до позовної заяви долучив ксерокопії титульної сторінки та сторінок 88, 89, 107 примірника № 2 аудиторського звіту, на сторінці 89 якого зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено недоотримання фінансових ресурсів у розмірі 418 981,56 грн., проте поданий витяг з аудиторського звіту жодним чином не стосується предмету даного спору, тому не приймається судом до уваги, оскільки ніяким чином не підтверджує факт надання відповідачу послуг за спірним договором;
- враховуючи предмет та підстави позову, предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують наявність у позивача доказів надання відповідачу послуг, у відповідача обов`язку оплатити надані послуги, проте будь-яких доказів надання відповідачу послуг на суму 264 680, 14 грн. матеріали справи не місять та суду не надано.
Не погоджуючись з рішенням, 12.10.2019 Центральне управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 ) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/7578/19 скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
У апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що не погоджується з прийнятим рішенням та вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на ті ж самі обставини, що й при зверненні до суду з позовом, скопіювавши текст позовної заяви та додатково зазначивши про те, що:
- судом не дотримано вимоги ст.ст. 2, 86 ГПК України, неповно, не об`єктивно досліджено матеріали справи та невірно встановлено предмет спору, відповідно, не враховано витяг з аудиторського звіту, адже факт надання послуг відповідачем не заперечувався, а спірним являвся сам факт розрахунку та недоотримання позивачем коштів за надані послуги згідно умов зазначеного договору;
- судом не було в повній мірі досліджено та, відповідно, не враховано додаткову угоду № 2 від 01.10.2011 до спірного договору та додаток № 1 до неї, відповідно до яких відповідач зобов`язувався сплачувати щомісячні платежі, крім основних розрахунків, на 2 634,40 грн. більше, як додаткове до отримання фінансових ресурсів за місяць без ПДВ (зазначено окремою графою Додатку 1). Вказаний факт є підтвердженням того, що відповідач не заперечував на той час факту недоотримання позивачем коштів, здійснював відповідну доплату та відповідачем було додатково сплачено кошти в сумі 59 540,25 грн.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 справа № 910/7578/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.
До апеляційної скарги позивачем не було додано доказів сплати судового збору, проте у апеляційній скарзі позивач просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Колегія суддів не знайшла підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на що, ухвалою колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І. від 11.11.2019 у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів сплати судового збору в сумі 5 955,30 грн.
27.11.2019 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію № 389 від 24.10.2019 про сплату судового збору в сумі 5 955,72 грн.
За таких обставин, ухвалою від 28.11.2019:
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/7578/19;
- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 13.12.2019;
- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);
- призначено справу № 910/7578/19 до розгляду на 18.12.2019 о 14:00;
- учасників попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.
09.12.2019 до суду від відповідач надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що:
- заявлена позивачем до стягнення сума є необґрунтованою, оскільки з урахуванням усіх змін та додатків до спірного договору порядок оплати у вказаному договорі передбачає, що замовник відповідач здійснює оплату послуг по факту їх надання згідно рахунку позивача;
- отже, сутність вказаних правовідносин полягає у тому, що відповідач протягом звітного періоду, який дорівнює одному місяцю, споживає послугу, яка надається позивачем, і здійснює відповідну оплату. При цьому умовами спірного договору та додаткових угод до нього не передбачено жодних зобов`язань, що стосуються будь-якої передоплати або погашення в рахунок цих платежів будь-якої заборгованості за попередній період;
- фінансові зобов`язання згідно умов спірного договору та додаткових угод до нього з початку його дії та до моменту переходу права власності на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 1, відповідачем виконані у повному обсязі,
просить винести рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Калатай Н.Ф. у відпустці з 16.12.2019 по 26.12.2019, судове засідання призначене на 18.12.2019 не відбулось, з огляду на що ухвалою від 27.12.2019 розгляд справи призначено на 22.01.2020 о 15:40.
Станом на 22.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
Відповідач представників в судове засідання не направив, про причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.
Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

01.02.2006 позивач як виконавець та Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв`язок», правонаступником якого є відповідач, уклали договір на послуги № ЦТУ-106/06-KIEAR1-AR2 (далі Договір) (а.с. 73-75), в п. 1 якого погодили, що позивач зобов`язався надати відповідачу послуги по розміщенню, використанню та охороні на території військової частини двох базових станцій мобільного радіорелейного і стільникового радіотелефонного зв`язку стандарту GSM-900/1800, з невід`ємним правом підвісу зовнішніх антен та антенно-фідерних пристроїв зазначених станцій, на визначених сторонами місцях, що знаходяться у місті Києві по вулиці Січневого Повстання, 1.
Термін дії Договору сторони також погодили в п. 1.1, а саме, 364 доби з 01.02.2006 до 30.01.2007.
Договір вважається продовженим на кожний новий аналогічний термін по закінченню вказаного в п. 1.1, якщо ні одна із сторін не заявила про інші наміри письмово за три місяці до закінчення строку його дії (п. 4.2 Договору).
У п. 2.1 Договору сторонами погоджено, що вартість плати за надання послуг по розміщенню, використанню та охороні обладнання, вказаного в п. 1.1, складає 2 880, 00 грн. за базовий місяць. Розмір плати за кожний наступний місяць визначається позивачем шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.
Згідно з п. 2.2 Договору відповідач здійснює оплату згідно рахунку позивача протягом десяти днів з моменту його отримання шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок останнього. Якщо відповідач отримав рахунок пізніше зазначеного строку то термін оплати продовжується на строк такої затримки.
01.10.2011 сторонами підписано додаткову угоду № 2 до Договору (а.с. 23), відповідно до якої пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції: за домовленістю сторін загальна місячна плата за надання позивачем відповідачу обумовлених цим договором послуг з урахуванням відповідних витрат і нарахувань позивача (без вартості компенсації електроживлення БС) становить 14 644, 94 грн. на місяць без ПДВ, у відповідності до розрахунку, що є невід`ємною частиною договору. Ціну цього Договору складає загальна сума за надання послуг та інших обов`язкових платежів, які були сплачені відповідачем за користування місцем розташування на підставі договору упродовж строку його дії.»
Також сторонами підписано і Додаток № 1 до вказаної додаткової угоди (а.с. 23) «Розрахунок плати», зі змісту якого слідує, що:
- станом на 01.09.2011 плата за місяць разом за 2 БС без ПДВ становила 11 010,54 грн.;
- додаткове доотирмання фінансових ресурсів за місяць без ПДВ 3 634,40 грн.;
- встановлена за домовленістю плата за базовий місяць жовтень 2011 року 14 644,94 грн. без ПДВ.
Сторонами не заперечується той факт, що з 01.11.2012 право власності на будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 1, надання послуг у яких було предметом Договору, перейшло до ТОВ «Центр-Інвечтресурс», наслідком чого, фактично, стало припинення надання послуг позивачем відповідачу за Договором
Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить стягнути з відповідача недоотримані за Договором кошти в сумі 264 680,14 грн.
В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що:
- Міністром оборони України прийнято рішення (резолюція від 28.09.2007 Міністра оборони України на листі директора державного департаменту від 27.09.2007 № 270/5/5 на ім`я Міністра оборони України, що позивач вважає відповідним рішенням примітка суду), яким встановлено уніфіковані за критеріями стартові розміри плати за надання послуг, аналогічних тим, надання яких було предметом Договору. Для надання таких послуг у містах з кількістю населення понад 1 000 000 мешканців стартовий розмір такої плати складав 3 800,00 грн., а розмір такої плати підлягав щомісячній індексації;
- з прийняттям вказаного вище рішення мав бути приведений у відповідність до рішення розмір плати за Договором, проте сторонами вказаного зроблено не було, наслідком чого стало недоотримання позивачем у період з квітня 2008 року по дату укладення додаткової угоди № 2 від 01.10.2011 грошових коштів у загальній сумі 324 220,39 грн.;
- саме з метою отримання вказаних коштів сторонами було укладено додаткову угоду № 2 від 01.10.2011, у додатку № 1 до якої погоджено про додаткове доотирмання позивачем фінансових ресурсів за місяць без ПДВ 3 634,40 грн.;
- водночас, з огляду на перехід з 01.11.2012 права власності на будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Січневого повстання, 1, надання послуг у яких було предметом Договору, до ТОВ «Центр-Інвечтресурс», з загальної суми 324 220,39 грн. відповідач оплатив кошти в сумі 59 540,25 грн., а відтак, позивачем фактично не було доотирмано грошові кошти в сумі 264 680,14 грн.;
- недоотримання вказаних коштів було виявлено у аудиторському звіті за результатами аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) за період з 01.07.2011 по 30.06.2016, проведеному Територіальним управлінням внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України, копії титульної сторінки та сторінок 88, 89, 107 примірника № 2 якого додано позивачем до позову (а.с. 12-15).
Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.
З наданого позивачем розрахунку (а.с. 16) слідує, що заявлена до стягнення сума становить донараховану суму за надані в період з квітня 2008 року по червень 2011 року включно послуги.
При цьому у сторін немає жодного спору щодо того, що позивачем плату за послуги у визначеному у Договорі в період з квітня 2008 року по червень 2011 року розмірі від відповідача було отримано.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а її зміна після виконання договору не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
При укладенні Договору сторони дійшли згоди щодо розміру плати за послуги, яку позивач мав заплатити за надані послуги, в той час як з наявних в матеріалах справи доказів слідує, що послуги, обумовлені Договором, відповідач оплатив у визначеному сторонами в Договорі розмірі.
При цьому надана позивачем додаткова угода № 2 до Договору від 01.10.2011 та Додаток № 1 до неї жодним чином не встановлює обов`язок відповідача сплатити позивачу будь-які кошти за попередні періоди та, відповідно, не визначає загальну суму таких коштів.
Так, зі змісту Додатку № 1 до додаткової угоди № 2 до Договору (а.с. 23) «Розрахунок плати» слідує, що плата в сумі 14 644,94 грн. (з ПДВ) (яка фактично складається при додаванні плати за місяць разом за 2 БС без ПДВ станом на 01.09.2011 11 010,54 грн. та додаткового доотирмання фінансових ресурсів за місяць без ПДВ 3 634,40 грн.), яка відповідає розміру плати, погодженому в додатковій угоді № 2 до Договору, встановлюється з жовтня 2011 року.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач фактично просить змінити вартість наданих в період з квітня 2008 року по червень 2011 року та оплачених у повному обсязі за ціною, погодженою сторонами у Договорі, послуг, тобто змінити ціну Договору після його виконання, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 264 680,14 грн. недоплати за надані в період з квітня 2008 року по червень 2011 року включно за договором на послуги № ЦТУ-106/06-КІЕ АRІ-АR2 від 01.02.2006, але неоплачені послуги з утримання базової станції стільникового зв`язку. Рішення суду першої інстанції залишається без змін.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 ) задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/7578/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з позовом та за звернення з апеляційною скаргою покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Центрального управління Військової служби правопорядку (по місту Києву і Київській області) (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/7578/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/7578/19 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7578/19.

Повний текст постанови складено: 22.01.2020

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк