УХВАЛА

м. Київ

22.01.2020Справа № 910/701/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ГРУПП КОНСТРАКШН"

про стягнення 1 129 732,98 грн,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ГРУПП КОНСТРАКШН" (відповідач) про стягнення 1129732,98 грн на підставі Договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 3-А від 09.11.2018 (далі - Договір).

Дослідивши матеріали позовної заяви № 06/68 від 15.01.2020 (вх. № 701/20 від 20.01.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

На стор. 1 позовної заяви позивач визначив ціну позову у розмірі 1129732,98 грн.

Разом з цим, у прохальній частині позовної заяви (стор. 4) просить суд стягнути з відповідача 927691,42 грн заборгованості по сплаті за Договором, 176864,65 грн пені, 11070,05 грн інфляційного збільшення боргу за Договором, 22658,04 грн витрат, пов`язаних з укладенням Договору. Загальна сума наведених сум до стягнення становить 1138284,16 грн (927691,42 грн + 176864,65 грн + 11070,05 грн + 22658,04 грн = 1138284,16 грн).

Таким чином, визначена позивачем ціна позову не відповідає загальній сумі всіх сум, які визначені позивачем до стягнення з відповідача у прохальній частині позовної заяви.

Крім того, позовна заява і додані до неї документи не містять обгрунтованого розрахунку суми витрат, пов`язаних з укладенням Договору, яка фактично у позовній заяві лише визначена у розмірі 22658,04 грн, тоді як обгрунтований її розрахунок із посиланням на конкретно - визначені докази - відсутній. Так, позивач зазначає, що визначена ним сума витрат, пов`язаних з укладенням Договору, складається з витрат орендодавця на оцінку майна, що передавалось в строкове платне користування орендарям (в тому числі і відповідачу), та витрат на опублікування в ЗМІ пропозиції про укладення договорів оренди вказаного майна, проте такі суми витрат орендодавця на оцінку майна та витрат на опублікування в ЗМІ пропозиції про укладення договорів оренди майна у позовінй заяві не зазначені, рівно як і не зазначені докази на їх підтвердження. Також позивач зазначає, що сума компенсаційних витрат, що поніс позивач, та сума, яку має сплатити відповідач була розрахована пропорційно, проте не зазначає, пропорційно до чого такі суми розраховувались.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову визначена позивачем у розмірі 1129732,98 грн, тоді як загальна сума грошових коштів, визначена до стягнення з відповідача у прохальній частині позовної заяви, становить іншу суму - 1138284,16 грн.

При цьому суд звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

У позовній заяві позивач стверджує, що на виконання п. 3.6 Договору ним були виставлені відповідачу рахунки (перелік яких наведено на сторінці 2 позовної заяви) та акти наданих послуг (виконаних робіт) до них, проте докази на підтвердження виставлення (направлення) вказаних рахунків та актів відповідачу у позовній заяві не зазначені. Крім того, перлік актів наданих послуг (виконаних робіт) до рахунків, наведених на сторінці 2 позовної заяви (із зазначенням номера, дати, суми відповідного акту) - у позовній заяві не зазначений.

На стор. 3 позовної заяви позивач стверджує, що на виконання п. 5.1.12 Договору ним були виставлені відповідачу рахунок та акт наданих послуг (виконаних робіт) до нього № 27378429 від 04.12.2018 на суму 22658,04 грн, проте докази на підтвердження виставлення (направлення) вказаних рахунку та акту відповідачу у позовній заяві не зазначені.

Наведене, в свою чергу, свідчить про відсутність повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначення доказів, що підтверджують вказані позивачем обставини.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На стор. 4 позовної заяви позивач підтверджує, що не подавав позовних вимог до того самого відповідача, за тим же предметом та з тих же підстав.

Отже, оскільки у позовній заяві не вказано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, - позивачем не дотримано вимог п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривні.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача суми заборгованості по сплаті за Договором, пені, інфляційного збільшення боргу за Договором та витрат, пов`язаних з укладенням Договору, у загальному розмірі 1138284,16 грн.

Відтак, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою позивач мав сплатити судовий збір в сумі 17074,26 грн (1,5% від 1138284,16 грн).

Натомість, на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви позивачем до останньої додано платіжне доручення № 47 від 15.01.2020, згідно якого сплачено судовий збір у розмірі 16945,99 грн.

За наведених обставин, позивачем не у повному обсязі сплачено судовий збір, розмір якого встановлений законом (сума недоплати судового збору становить 128,27 грн.), відтак, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому розмірі.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3, 4, 5, 10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обгрунтований розрахунок суми витрат, пов`язаних з укладенням Договору;

- визначити ціну позову, яка має узгоджуватися з прохальною частиною позовної заяви;

- навести перелік актів наданих послуг (виконаних робіт) до рахунків, перелік яких наведено на сторінці 2 позовної заяви;

- зазначити докази на підтвердження виставлення (направлення) відповідачу рахунків (перелік яких наведено на сторінці 2 позовної заяви) та актів наданих послуг (виконаних робіт) до них;

- зазначити докази на підтвердження виставлення (направлення) відповідачу рахунку та акту наданих послуг (виконаних робіт) до нього № 27378429 від 04.12.2018 на суму 22658,04 грн;

- подати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку суми витрат, пов`язаних з укладенням Договору;

- визначення ціни позову, яка має узгоджуватися з прохальною частиною позовної заяви;

- наведення переліку актів наданих послуг (виконаних робіт) до рахунків, перелік яких наведено на сторінці 2 позовної заяви;

- зазначення доказів на підтвердження виставлення (направлення) відповідачу рахунків (перелік яких наведено на сторінці 2 позовної заяви) та актів наданих послуг (виконаних робіт) до них;

- зазначення доказів на підтвердження виставлення (направлення) відповідачу рахунку та акту наданих послуг (виконаних робіт) до нього № 27378429 від 04.12.2018 на суму 22658,04 грн;

- подання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.01.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега