ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2297/19
За позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ
до Дочірнього підприємства «Теплоенерго» Приватного акціонерного товариства «Бородянська спеціалізована пересувна механізована колона 15», с.Загальці Бородянський район Київської області
про стягнення грошових коштів
Учасники справи у судове засідання не з`явились
Суддя Янюк О.С.
17.09.2019 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач, АТ «НАК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Дочірнього підприємства «Теплоенерго» Приватного акціонерного товариства «Бородянська спеціалізована пересувна механізована колона 15» (далі відповідач, ДП «Теплоенерго») про стягнення з останнього пені у розмірі 614 797,42грн, 3% річних у розмірі 31 914,60грн, інфляційні втрати у розмірі 323 560,82грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 14 554,09грн.
Рішенням суду від 16.01.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 27.01.2020.

У судове засідання представник АТ «НАК «Нафтогаз України» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42, ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд визнав за можливе провести судове засідання без участі останнього.

Водночас, у судове засідання також не з`явився представник ДП «Теплоенерго», проте, подав до суду клопотання у якому просив вирішити питання про судові витрати без участі відповідача, яке суд на підставі ст. 42, ч. 4 ст. 244 ГПК України визнав за можливе задовольнити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно ч.ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, ч. 1 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У свою чергу, ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, під час розгляду зазначеної справи, 13.01.2020 (до закінчення судових дебатів) представником ДП «Теплоенерго» у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 600,00грн. Крім того, із змісту зазначеного клопотання вбачається, що відповідачем будуть подані докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

15.01.2020 засобами поштового зв`язку представником ДП «Теплоенерго» адвокатом Карасьовою Л.А. подано до суду акт про прийняття-передачі наданих послуг від 13.01.2020 та платіжне доручення №14 від 14.01.2020 на суму 6 600,00грн. Указані документи були подані представником у строк встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Проаналізувавши зазначене та наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України Карасьова Людмила Анатоліївна є адвокатом, яка здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4402/10 від 23.12.2010.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, 04.06.2019 між адвокатом Карасьовою Л.А. та ДП «Теплоенерго» укладений договір №26 про надання правової допомоги (далі Договір, т. 1 а.с. 63-65), відповідно до п.1.1 якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги.

Вартість юридичних послуг визначається сторонами за фактом їх надання відповідно до додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Оплата послуг здійснюється після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (додаток №2 до Договору) протягом 5-ти робочих банківських днів шляхом банківського переказу на поточний рахунок адвоката або в безготівковій формі (розділ 2 Договору).

У п. 3.2 Договору сторони домовились, що клієнт зобов`язаний у разі позитивного вирішення справи сплатити адвокату винагороду в розмірі 1 800,00рн.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6 додатку №1 до договору вартість юридичних послуг адвоката становить, зокрема, за: складення відзиву 1 500,00грн; підготовка комплекту документів для направлення до учасників процесу 300,00грн; представництво в органах судової влади (інші суди м.Києва (за кожне с/з)) 1 500,00грн.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Таким чином, сторонами в договорі було погоджено фіксований розмір гонорару адвоката за надані послуги.

Із змісту наданого представником ДП «Теплоенерго» акту приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2020 вбачається, що адвокатом були надані такі послуги: підготовка та складення відзиву (1 500,00грн); підготовка комплекту документів для направлення стороні у справі (300,00грн); приймання участі у судових засіданнях (08.10.2019 та 13.01.2020; 3 000,00грн); винагорода адвоката (1 800,00грн).

У свою чергу, ДП «Теплоенерго» були оплачені послуги адвоката на загальну суму 6 600,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №14 від 14.01.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Разом з цим, ч.5,6 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем у відповіді на відзив заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи на 90%. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відповідачем не було долучено до матеріалів справи доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; заявлена сума витрат не є спірозмірною із складністю справи та виконаних адвокатом послуг, оскільки розглядалась справа №911/97/19, і позиція відповідача у них збігається із позицією викладеною у справі №911/2297/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Проте, позивачем не було подано будь-яких доказів того, що сума відповідних витрат ДП «Теплоенерго» є неспівмірною із складністю даної справи. Крім того, обґрунтування позивача щодо неподання представником відповідача доказів спростовується встановленими судом обставинами. Ураховуючи зазначене, вказане клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, загальна сума судових витрат ДП «Теплоенерго» на професійну правничу допомогу, яка є доведеною та розмір якої не спростований позивачем становить 4 800,00грн.

Щодо винагороди адвоката у розмірі 1 800,00рн суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, у п. 3.2 Договору сторони домовились, що клієнт зобов`язаний у разі позитивного вирішення справи сплатити адвокату винагороду в розмірі 1 800,00рн.

Проте, як зазначено у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №462/9002/14-ц, від 03.07.2019 у справі №757/20995/15-ц, від 10.07.2019 у справі №912/2391/19, вказана винагорода за своїм змістом та правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні ст.ст. 632, 903 Цивільного кодексу України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов зазначеного Договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. У свою чергу, судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав, а його ухвалення у справі не є результатам наданих адвокатом послуг, а тому не може бути предметом Договору.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відшкодування винагороди адвоката у розмірі 1 800,00грн.

Щодо судового збору у розмірі 14 554,09грн, сплаченого АТ «НАК «Нафтогаз України» за подання відповідної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що рішенням суду від 16.01.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю, то судовий збір у даній справі покладається на АТ «НАК «Нафтогаз України».

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234-235, 244 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання представника ДП «Теплоенерго» адвоката Карасьової Л.А. від 13.01.2020 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь Дочірнього підприємства «Теплоенерго» Приватного акціонерного товариства «Бородянська спеціалізована пересувна механізована колона 15» (07823, Київська обл., Бородянський р-н, с. Загальці, вул. Шевченка, буд. 7, ідентифікаційний код 31334433).

3. Видати наказ.

4. Судовий збір у розмірі 14 554,09грн покласти на позивача - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720).

Дане додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня оголошення даної вступної та резолютивної частин рішення.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 29.01.2020.

Станом на 29.01.2020 додаткове рішення законної сили не набрало.