ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2862/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2862/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД (65114, м.Одеса, пр. Маршала Жукова, буд. 47/3; )

До відповідача: Фермерського господарства „АГРОСАНД (68152, Одеська обл., Татарбунарський район, с. Нове, вул. 50 років Радянської влади, буд. 102; )

Про стягнення 869989,47 грн.

Представники:

від позивача: Козловський В.М., директор

від відповідача: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства „АГРОСАНД про стягнення 869989,47 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД обґрунтовано неналежним виконанням з боку Фермерського господарства „АГРОСАНД прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №РВ-24 від 02.04.2019р. та направлено на стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 869989,47 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.09.2019р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2862/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "28" жовтня 2019 р. о 11:40. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 28.10.2019р. о 11:40.

15.10.2018р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ надійшла заява про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, відповідно до якої заявник просив суд залучити Товариство з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ до участі у справі №916/2862/19, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як встановлено судом, предметом спору у справі №916/2862/19 є стягнення з Фермерського господарства „АГРОСАНД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД заборгованості за договором поставки №РВ-24 від 02.04.2019р., внаслідок укладання договору про відступлення права вимоги №21-5/08/19 від 21.08.2019р., згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД перейшли всі права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП до Фермерського господарства „АГРОСАНД за договором поставки №РВ-24 від 02.04.2019р.

З огляду на предмет спору у справі №916/2862/19 та відсутність у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ будь-яких мотивованих обґрунтувань, підтверджуючих те, що рішення у справі №916/2862/19 може вплинути на права та обов`язки заявника (наділення останнього новими правами чи покладення на заявника нових обов`язків, або зміни його наявних прав та/або обов`язків, або позбавлення певних прав та/або обов`язків у майбутньому), суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

28.10.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.10.2019р. відкладено підготовче засідання на "18" листопада 2019 р. о 12:45. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 18.11.2019р. о 12:45.

У судовому засіданні, яке відбулось 18 листопада 2019р., судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.11.2019р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2862/19 на 30 днів до 30.12.2019р. Закрито підготовче провадження у справі № 916/2862/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "23" грудня 2019 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 23.12.2019р. о 12:00.

28.11.2019р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ надійшла заява про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ до участі у справі №916/2762/19, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та про зупинення провадження у справі №916/2762/19 до набрання законної сили рішенням у справі №916/16156/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ до Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП та Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД про визнання недійсним договору.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННЯ від 28.11.2019р. було залишено судом без задоволення.

16.12.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до якого відповідач просив суд зупинити провадження у справі №916/2762/19 до набрання законної сили рішенням у справі №916/16156/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОРГОВИЙ ДІМ „НАСІННАЯ до Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП та Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД про визнання недійсним договору.

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2019р. клопотання Фермерського господарства „АГРОСАНД від 16.12.2019р. було залишено судом без задоволення.

20.12.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові пояснення по даній справі.

23.12.2019р. судом було оголошено перерву по справі до 20.01.2019р. о 11:30.

У судовому засіданні 20.01.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 22.01.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД та Фермерського господарства „АГРОСАНД за час розгляду справи, суд встановив.

02 квітня 2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП (постачальник) та Фермерським господарством „АГРОСАНД (покупець) було укладено Договір поставки №РВ-24 (надалі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю засоби захисту рослин та іншу хімічну продукцію (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, кількість та сортимент товару зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного Договору. Оплата товару здійснюється покупцем в строк передбачений даним договором, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів у національній валюті на зазначений в договорі розрахунковий рахунок постачальника. Датою оплати вважається день зарахування грошових коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника. (п. 2.2. Договору).

Умовами п. 2.1. Договору визначено, що ціна за одиницю, строки та умови оплат та загальна вартість товару зазначаються у специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору, за умови оплати товару після його отримання, сторони у відповідній специфікації, встановлюють ціну та загальну вартість товару в гривнях, а також визнають їх еквівалент в доларах США за курсом, що склався на Міжбанківському валютному ринку України

Поставка товару здійснюється на умовах EXW склад постачальника (згідно міжнародних правил Інкотермс), якщо інші умови поставки не будуть додатково узгоджені сторонами у специфікації до даного договору (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 6.2 Договору, у випадку порушення строків та/або умов оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на час порушення зобов`язання) за кожний день прострочення оплати. При простроченні оплати на строк понад 3 (три) календарних дні, покупець, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 20 (двадцяти відсотків) від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 6.5 Договору, у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо термінів оплати товару та/або невиконання зобов`язань, передбачених п.3.2 цього договору, покупець, відповідно до ст.625 ЦК України, сплачує на користь постачальника, окрім суми заборгованості та штрафних санкцій: 20% річних при простроченні оплати до 30 днів, 45% річних при простроченні оплати до 45 днів, 60% річних при простроченні оплати до 60 днів, 3% на день при прострочені оплати понад 60 днів.

Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним договором не припиняється строком, визначеним п.6 ст.232 ГК України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст. 259 ЦК України, продовжується до трьох років (п. 6.6 Договору).

Відповідно до п. 7.2 Договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов укладеного договору на користь відповідача було здійснено поставку товару за наступними видатковими накладними: №160 від 03.04.2019р. на суму 242751,40 грн., з граничним терміном оплати до 04.04.2019р., №438 від 03.06.2019р. на суму 141003,00 грн., з граничним терміном оплати до 04.06.2019р., №466 від 11.06.2019р. на суму 8293,95 грн., з граничним терміном оплати до 12.06.2019р.

За умовами Договору поставки №РВ-24 від 02 квітня 2019р. на користь Фермерського господарства „АГРОСАНД було поставлено товару на загальну суму 392048,35 грн., однак відповідачем, в порушення умов укладеного договору було здійснено сплату товару частково, 09 липня 2019р. відповідно до платіжного доручення №55 на суму 8293,95 грн. та 15 липня 2019р. відповідно до платіжного доручення №65 141003,00 грн.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи часткову оплату товару відповідачем, основна заборгованість Фермерського господарства „АГРОСАНД становить 242751,40грн.

Надалі, 21 серпня 2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №21-5/08/19, згідно п. 1.1 якого, первісний кредитор передав належне йому право вимоги згідно з Договором поставки №РВ-24 від 02.04.2019р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та Фермерським господарством „АГРОСАНД, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги №21-5/08/19 від 21.08.2019р., з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в усіх без винятку зобов`язаннях, що виникли з основного договору, у тому числі, щодо вимоги оплати основної заборгованості за поставлений боржнику товар на суму 242751,88 грн., а також сплати боржником пені, штрафу, інфляційного збільшення ціни товару, збільшення товару внаслідок курсової різниці.

27.08.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП на адресу відповідача - Фермерського господарства „АГРОСАНД було скеровано Повідомлення про відступлення права вимоги за №27/08/19-5.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД обґрунтовано неналежним виконанням з боку Фермерського господарства „АГРОСАНД прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №РВ-24 від 02.04.2019р. та направлено на стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 869989,47 грн.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем за час розгляду справи письмового відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України надано не було, відповідно до усних пояснень відповідачем було зазначено суду, що він розуміє суть позовних вимог, обізнаний щодо наявного боргу за основним договором, який укладав з Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП, сплату боргу ним не було здійснено у зв`язку з відсутністю можливості та враховуючи усні домовленості с керівником первісного кредитора (ТОВ „РОСКО ГРУП) щодо відстрочення сплати боргу за договором. Письмових доказів в підтвердження наданим усним поясненням з боку відповідача суду не надано.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД та Фермерського господарства „АГРОСАНД за час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП та Фермерським господарством „АГРОСАНД виникли правовідносини на підставі укладеного між ними 02 квітня 2019р. Договору поставки №РВ-24.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Фермерським господарством „АГРОСАНД прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №РВ-24 від 02 квітня 2019р. щодо оплати вартості отриманого ним товару в повному обсязі, а саме за відповідачем рахується основний борг у розмірі 242751,40 грн.

Судом за час розгляду справи встановлено, що 21 серпня 2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП та Товариством з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД було укладено Договір про відступлення права вимоги №21-5/08/19, відповідно до якого первісний кредитор передав належне йому право вимоги згідно з Договором поставки №РВ-24 від 02.04.2019р., укладеним між первісним кредитором та Фермерським господарством „АГРОСАНД, а новий кредитор прийняв право вимоги що належне первісному кредитору за основним договором.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За умовами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Отже, на підставі Договору про відступлення права вимоги №21-5/08/19 від 21 серпня 2019р., до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД від Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ГРУП перейшло його право вимоги за Договором поставки №РВ-24 від 02.04.2019р.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п. 6.2 Договору, у випадку порушення строків та/або умов оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежного здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на час порушення зобов`язання) за кожний день прострочення оплати. При простроченні оплати на строк понад 3 (три) календарних дні, покупець, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 20 (двадцяти відсотків) від суми простроченої заборгованості.

Позивачем здійснено нарахування пені, за видатковою накладної №160 від 03.04.2019р. на суму 93454,45 грн., з 04.04.2019р. по 23.09.2019р. (173 дні), борг зі сплати пені становить 15341,81 грн., за видатковою накладної №438 від 03.06.2019р. на суму 141003,00 грн., з 04.06.2019р. по 23.09.2019р. (112 днів), борг зі сплати пені становить 14814,98 грн. та за видатковою накладної №466 від 11.06.2019р. на суму 8293,95 грн., з 12.06.2019р. по 23.09.2019р. (104 дні), борг зі сплати пені становить 807,71 грн.

Загальна сума пені, яка заявлені позивачем до стягнення, становить грошову суму у розмірі 30964,50 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення штраф у розмірі 48550,28грн.

Суд, перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені у розмірі 30964,50 грн. та штрафу у розмірі 48550,28 грн., вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення пені та штрафу правомірними.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань).

Відповідно до п. 6.5 Договору, у разі невиконання покупцем зобов`язань щодо термінів оплати товару та/або невиконання зобов`язань, передбачених п.3.2 цього договору, покупець, відповідно до ст.625 ЦК України, сплачує на користь постачальника, окрім суми заборгованості та штрафних санкцій: 20% річних при простроченні оплати до 30 днів, 45% річних при простроченні оплати до 45 днів, 60% річних при простроченні оплати до 60 днів, 3% на день при прострочені оплати понад 60 днів.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем річних процентів у розмірі 547723,29 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення - правомірними.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального Кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 13049,84 грн. покладаються на відповідача, розраховані пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фермерського господарства „АГРОСАНД (68152, Одеська обл., Татарбунарський район, с. Нове, вул. 50 років Радянської влади, буд. 102; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „РОСКО ТРЕЙД (65114, м. Одеса, пр. Маршала Жукова, буд. 47/3; ) заборгованість у розмірі 242751 (двісті строк дві тисячі сімсот п`ятдесят одну) грн. 40 коп., пеню у розмірі 30964 (тридцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 50 коп., штраф у розмірі 48550 (сорок вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 28 коп., річні проценти в сумі 547723 (п`ятсот сорок сім тисяч сімсот двадцять три) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13049 (тринадцять тисяч сорок дев`ять) грн. 84 коп.

Повний текст рішення складено 22 січня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко