ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4119/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Захарченкова Сергія Петровича, АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБ-Студія "СЄО Солюшн", 61003, м. Харків, вул. Короленка, 18-А, код 38947586
про стягнення 6 450,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ФОП Захарченкова С.П. (позивач) про стягнення з ТОВ "ВЕБ-СТУДІЯ "СЄО СОЛЮШН" (відповідач) безпідставно набутих грошових коштів в сумі 6 450,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що 16.10.2019 платіжним дорученням № 269 він помилково перерахував на користь відповідача грошові кошти в розмірі 6 450,00 грн.

Судові витрати в сумі 1 921,00 грн. сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. просить також стягнути з відповідача.

Також, позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.12.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Правом на подання відзиву, відповідач, не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - відповідачем заявлено не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у витягах з ЄДРПОУ, та поштові повідомлення про їх отримання, які повернулися на адресу суду.

Ухвалою суду від 20.12.2019 було роз`яснено сторонам, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висловленій у рішенні "Каракуця проти України", заявник повинен виявляти належну зацікавленість у розгляді справи.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16 жовтня 2019 року на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-СТУДІЯ «СЄО СОЛЮІПН» (відповідач у справі) Захарченковим Сергієм Петровичем (позивач у справі) було перераховано 6 450,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 269 від 10.10.2019.

Позивач зазначає, що фактичні відносини щодо просування сайту, посилання на які міститься в призначенні платежу, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-СТУДІЯ «ССО СОЛЮІПН» і фізичною особою-підприємцем Захарченковим Сергієм Петровичем не мали місця. Платіж був здійснений помилково.

01 грудня 2019 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 6 450,00 грн. із проханням протягом 3 днів повернути помилково сплачені грошові кошти та попередженням, що у випадку невиконання цієї вимоги фізична особа-підприємець Захарченков Сергій Петрович має намір звернутися до суду із позовом про стягнення не лише зазначеної суми, а і судових витрат, в тому числі витрат на послуги адвоката.

Згідно даних Укрпошти, вимога отримана Відповідачем «03» грудня 2019 р.

Як зазначає позивач, станом на дату подання позовної заяви вимога залишилася без задоволення, відповідь на вимогу не надана.

Відповідачем обставини, повідомлені позивачем в позовній заяві не спростовані.

Надаючи правову кваліфікацію зазначеним обставинам, суд виходив з наступного.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз вказаної норми Закону дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань породжується такими юридичними фактами: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного суду у справі № 911/1738/17 від 21 січня 2019 року.

Отже, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення правовідносин щодо повернення безпідставно набутого майна, с відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Так, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Тобто, відповідач набув грошові кошти у розмірі 6 450,00 грн. помилково, за умови відсутності правової підстави, відтак, заявлена до стягнення позивачем сума отримана відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено позовні вимоги, відзиву на позовну заяву та доказів повернення коштів не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в сумі 1 921,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для захисту своїх прав Позивач уклад Договір з адвокатом Тарасенко Д.Ю. № 05/11/19 від 0» листопада 2019 р. 05 листопада 2019 р. був підписаний Додаток № 2 до Договору, яким визначено: «Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання Клієнту правової допомоги з питання: представництва інтересів фізичної особи-підприємця Захарченкова Сергія Петровича у спорі з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-СТУДІЯ «СЄО СОЛЮШН» щодо стягнення помилково сплачених коштів в сумі 6 450,00 грн. (що включає в себе аналіз наявних документів, аналіз судової практики, складання позовної заяви, представництво та захист Клієнта в суді першої інстанції та будь-які інші дії щодо захисту Клієнта по зазначеному питанню). Вартість послуг 1 000 гривень. Про надані послуги складений акт.

З огляду на викладене, суд покладає витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. на відповідача.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Захарченкова Сергія Петровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБ-Студія "СЄО Солюшн" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБ-Студія "СЄО Солюшн" (61003, м. Харків, вул. Короленка, 18-А, код 38947586) на користь Фізичної особи - підприємця Захарченкова Сергія Петровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 6 450,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 1 921,00 грн. судового збору та 1 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Фізична особа - підприємець Захарченков Сергій Петрович, АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕБ-Студія "СЄО Солюшн", 61003, м. Харків, вул. Короленка, 18-А, код 38947586.

Повне рішення складено "20" січня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров