ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/8002/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Приватного акціонерного товариства

«Акціонерна компанія «Київводоканал» - Березової І.Г.,

Обслуговуючого кооперативу ЖБК «Сигнал» - не з`явився,

Комунального концерну «Центр комунального сервісу» - Алавердян Т.О., Жекової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального концерну «Центр комунального сервісу»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 (у складі колегії суддів: Скрипка І.М. (головуючий), Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.)

у справі № 910/8002/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Обслуговуючого кооперативу ЖБК «Сигнал»

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу ЖБК «Сигнал» (далі - ОК ЖБК «Сигнал») про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Також цією ухвалою задоволено клопотання ПрАТ «АК «Київводоканал» і витребувано, зокрема у Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (далі - КК «Центр комунального сервісу») довідку, яка містить дані щодо помісячних обсягів гарячої води, наданої ПАТ «Київенерго» споживачам будинків, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В. Покотила (Картвелішвілі), 3, (ОК ЖБК «Сигнал») за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 та зазначено, що ця довідка необхідна для підтвердження обсягів скинутих стоків гарячої води ОК ЖБК «Сигнал» за відповідний період.

01.08.2019 ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОК ЖБК «Сигнал» звернулися до суду з заявою про затвердження мирової угоди у справі № 910/8002/19, укладеної між сторонами.

07.08.2019 КК «Центр комунального сервісу» подав до суду довідку від 06.08.2019 № 02-14/700, яка була витребувана судом згідно з ухвалою від 21.06.2019, та водночас просив суд вирішити питання про стягнення на користь КК «Центр комунального сервісу» грошової компенсації витрат, пов`язаних із наданням доказів, в сумі 663,75 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 задоволено спільну заяву ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОК ЖБК «Сигнал» про укладення мирової угоди. Затверджено мирову угоду у справі № 910/8002/19, укладену між ПрАТ «АК «Київводоканал» і ОК ЖБК «Сигнал», за позовними вимогами про стягнення коштів; зміст мирової угоди викладено в резолютивній частині ухвали. Закрито провадження у справі № 910/8002/19. Повернуто ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір, сплачений згідно з платіжним дорученням від 06.06.2019 № 2164, в сумі 1 921,00 грн. Стягнуто з ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОК ЖБК «Сигнал» на користь КК «Центр комунального сервісу» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 300,00 грн і витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 331,87 грн з кожного.

ПрАТ «АК «Київводоканал», не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 в частині стягнення з позивача на користь КК «Центр комунального сервісу» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 300,00 грн і витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 331,87 грн, оскаржило цю ухвалу в апеляційному порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/8002/19 скасовано в частині стягнення з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь КК «Центр комунального сервісу» 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 331,87 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відмовлено КК «Центр комунального сервісу» у відшкодуванні з ПрАТ «АК «Київводоканал» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 300,00 грн і витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 331, 87 грн.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для стягнення з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь КК «Центр комунального сервісу» витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у грудні 2019 року КК «Центр комунального сервісу» подав касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 залишити в силі.

Касаційну скаргу КК «Центр комунального сервісу» обґрунтовано порушенням судом апеляційної інстанції положень статей 73, 74, 86, 91, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) щодо надання оцінки доказам, які відсутні у матеріалах справи, зокрема договору доручення, укладеному між ПАТ «Київенерго» та КК «Центр комунального сервісу». Також скаржником зазначено, що апеляційним судом порушено положення статті 128 ГПК та не надано належної оцінки поданим доказам, а саме довідці від 06.08.2019 № 02-14/700, у якій наведено детальний розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи; в порушення статей 123, 126, 129 ГПК судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено скаржнику у відшкодуванні з ПрАТ «АК «Київводоканал» витрат на професійну правничу допомогу та залишено поза увагою надані з цього питання докази.

ОК ЖБК «Сигнал» в судове засідання свого представника не направив, хоча був повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд у складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ПрАТ «АК «Київводоканал», КК «Центр комунального сервісу», дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що у межах розгляду справи за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОК ЖБК «Сигнал» про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі КК «Центр комунального сервісу» - особа, яка не є учасником справи, звернувся до суду із заявою про стягнення зі сторін у справі витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи, яка обґрунтована положеннями статей 126, 128, 129 ГПК та обставинами, за якими зазначеною особою на вимогу суду надано докази у формі довідки, на формування якої понесено витрати в сумі 663,75 грн, а також отримано правничу допомогу для ведення цієї справи на загальну суму 600,00 грн.

Предметом касаційного перегляду у справі, яка розглядається, є постанова Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про затвердження мирової угоди, в частині вирішення питання про стягнення з позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь КК «Центр комунального сервісу» витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, суд апеляційної інстанції, відмовляючи КК «Центр комунального сервісу» у стягненні відповідних сум з ПрАТ «АК «Київводоканал» (яке оскаржило ухвалу суду першої інстанції у частині задоволення таких вимог в апеляційному порядку), дійшов висновку про безпідставність та недоведеність зазначених вимог.

Суд касаційної інстанції погоджується з наведеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1); пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів (пункт 3).

За змістом частини 1 статті 128 ГПК особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Судом апеляційної інстанції установлено, що відповідно до умов договору від 07.08.2014 № 12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води, укладеного між ПАТ «АК «Київводоканал» (у подальшому перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал») і ПАТ «Київенерго» (у подальшому перейменоване на АТ «Київенерго»), для здійснення ПАТ «АК «Київводоканал» нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води, ПАТ «Київенерго» зобов`язалося надавати ПАТ «АК «Київводоканал» щомісячно дані щодо обсягів гарячої води, наданої ПАТ «Київенерго» споживачам. Такі дані ПАТ «Київенерго» надає ПАТ «АК «Київводоканал» в електронному вигляді. За вимогою ПрАТ «АК «Київводоканал» підтвердження наданих обсягів надаються в паперовому вигляді у формі довідки (пункт 1.3 договору) (а.с. 21-23).

У зв`язку з прийняттям Київською міською радою рішення від 24.04.2018 № 517/4581 про завершення з 30.04.2018 укладеної з ПАТ «Київенерго» угоди від 27.09.2001 щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва відбулося переведення персоналу до КП «Київтеплоенерго» і КК «Центр комунального сервісу».

У листі від 14.06.2018 № 42АУ/20/1437 ПАТ «Київенерго» повідомило ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення між ПАТ «Київенерго» і КК «Центр комунального сервісу» договору доручення від 25.05.2018, за умовами якого КК «Центр комунального сервісу», зокрема, займатиметься обробкою звернень до ПАТ «Київенерго». Водночас ПАТ «Київенерго» зазначило, що запити (власні або через місцевий господарський суд) про поставлені обсяги гарячої води споживачам необхідно скеровувати безпосередньо до КК «Центр комунального сервісу» (а.с. 27).

Аналогічну за змістом інформацію щодо скерування таких запитів до КК «Центр комунального сервісу» відповідно до договору доручення від 25.05.2018 наведено у листі АТ «Київенерго» від 02.04.2019 № 42АУ/20/391, адресованому ПрАТ «АК «Київводоканал» (а.с. 234).

Також судом установлено, що на запит стосовно надання інформації щодо обсягів гарячої води, наданої ПАТ «Київенерго» споживачам, який було направлено ПрАТ «АК «Київводоканал» на адресу КК «Центр комунального сервісу», останній відповіді не надав, що і стало підставою для заявлення позивачем клопотання про витребування відповідної довідки судом.

Такі обставини, зокрема щодо підстав надання відповідної інформації, не заперечувалися і КК «Центр комунального сервісу» при поданні суду письмових пояснень стосовно виконання ухвали від 21.06.2019 про витребування довідки, яка містить дані щодо помісячних обсягів гарячої води, наданої ПАТ «Київенерго» споживачам будинків, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В. Покотила (Картвелішвілі), 3, (ОК ЖБК «Сигнал») за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 (а.с. 145).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та надавши їм належну правову оцінку відповідно до положень статті 86 ГПК, встановив наявність договірних відносин між АТ «Київенерго» і ПрАТ «АК «Київводоканал» та між АТ «Київенерго» і КК «Центр комунального сервісу», зобов`язання сторін у яких передбачають надання інформації, у тому числі даних щодо помісячних обсягів гарячої води, наданої АТ «Київенерго» споживачам, що не заперечувалося сторонами у справі, а також КК «Центр комунального сервісу».

Отже, за наведених обставин, питання щодо компенсації витрат КК «Центр комунального сервісу», пов`язаних із наданням на вимогу суду довідки, за наявності зазначених договірних правовідносин сторін, обсяг зобов`язань за якими охоплює вчинення сторонами таких договорів певних дій, у тому числі з надання запитуваної інформації, не може бути вирішено у межах цієї справи із застосуванням правового механізму, визначеного статтею 128 ГПК, оскільки умови виконання господарських зобов`язань, у тому числі наслідки неналежного виконання таких зобов`язань, урегульовано нормами матеріального права, а саме Господарським і Цивільним кодексами України.

Саме по собі посилання КК «Центр комунального сервісу» у касаційній скарзі на відсутність у матеріалах справи договору доручення, укладеного між АТ «Київенерго» і КК «Центр комунального сервісу», не спростовує наявність таких договірних правовідносин між цими сторонами, а також відповідних обставин, встановлених судом апеляційної інстанції на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження наявних у справі доказів, що є достатніми та мають значення для правильного вирішення заяви скаржника про виплату грошової компенсації витрат.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що питання відшкодування витрат, пов`язаних із наданням доказу на вимогу суду за клопотанням сторони в порядку статті 81 ГПК, не має свого практичного застосування, тому відповідно до частини 5 статті 302 ГПК справа має бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки скаржником не наведено обґрунтування того, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Разом із тим частиною 1 статті 41 ГПК визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами у судовому процесі, відповідно до статті 45 ГПК, позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У частині 4 статті 129 ГПК визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частин 8, 13 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГПК про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З огляду на зміст наведених норм процесуального права за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката розподіляються саме між сторонами у справі.

Судом апеляційної інстанції установлено, що КК «Центр комунального сервісу» не є стороною у справі, також зазначена особа не є і учасником справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позивача на користь КК «Центр комунального сервісу» витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Водночас суд касаційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що для особи, яка надала доказ на вимогу суду, положеннями процесуального закону, зокрема статтею 128 ГПК, передбачено виплату виключно грошової компенсації витрат, пов`язаних із наданням такого доказу, за умови доведення належними і допустимими доказами здійснення відповідних витрат. При цьому компенсації будь-яких інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, зазначена норма для такої особи не передбачає.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції при розгляді цієї справи, з огляду на відповідні законодавчі положення, з`ясувавши, на відміну від місцевого господарського суду, обставини, пов`язані з відсутністю підстав для покладення на позивача обов`язку з відшкодування КК «Центр комунального сервісу» витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи, дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні відповідної заяви КК «Центр комунального сервісу».

Відповідно до статті 300 ГПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції зазначає, що під час розгляду цієї справи не було виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Аргументи, наведені у касаційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування оскарженого у справі судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги КК «Центр комунального сервісу» про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального законодавства при прийнятті оскарженого судового акта не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування законної постанови суду апеляційної інстанції.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального концерну «Центр комунального сервісу» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі № 910/8002/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий