ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"20" січня 2020 р. Справа№ 44/380-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Ковган О.І. за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 20.01.2020

розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВЕК»
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 04.09.2017
у справі №44/380-б (суддя Яковенко А.В.)
за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"
третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №44/380-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик», порушена згідно з ухвалою суду від 08.06.2010 у порядку загальних норм Закону України «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою від 22.10.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик» визнано банкрутом відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гороховського А.В.

11.01.2016 відбувся аукціон з продажу цілісного майнового комплексу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик», який складається з: незавершеного будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутовими та офісного призначення готовністю 3,99 %, що знаходиться у м. Києві про проспекту Науки, 66-70, майнових прав на незавершене будівництво , а саме - 77 квартир загальною площею 8 346,47 кв.м в житловому будинку, який будується за адресою: м. Київ, проспект Науки, 66-70 та який є забезпеченням згідно іпотечного договору від 30.07.2007, укладеного боржником та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 (суддя Яковенко А.В.) у справі № 44/380-б відмовлено у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-П» та Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання результатів електронного аукціону (відкритий електронних торгів, другого повторного аукціону) недійсними.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 у справі №44/380-б ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 про відмову у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-П» та Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання результатів електронного аукціону (відкритий електронних торгів, другого повторного аукціону) недійсними залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-П» в частині оскарження зазначеної ухвали залишено без задоволення.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою місцевого господарського суду від 04.09.2017, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить визнати недійсними результати електронного аукціону (відкритих електронних торгів, другого повторного аукціону), що відбувся 11.01.2016 та оформлені ТБ «Електронні торги України» протоколом №202184 по проведенню аукціону з продажу майна ТОВ «Житловик» з визначенням переможця торгів ТОВ «Егіда-Плюс» та визнати зацікавленою особою.

12.08.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставек» надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, в якій заявник просить вирішити питання щодо приєднання ТОВ «Ставек» до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва 04.09.2017 у справі № 44/380-б.

16.08.2019 від арбітражного керуючого Остапенка Є.С. надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, в якій заявник просить вирішити питання щодо приєднання ТОВ «Ставек» до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва 04.09.2017 у справі № 44/380-б.

20.01.2020 за результатами розгляду заяви апелянта ТОВ «Ставек» щодо приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів було задоволено клопотання про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 у справі № 44/380-б.

09.12.2019 від ліквідатора Гороховського А.В. надійшла заява про відмову від приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 , за наслідками розгляду якої судом прийнято ухвалу про таку відмову.

Апелянт ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ставек» обґрунтовуючи незаконність ухвали від 04.09.2017 порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 14.05.1992 (зі змінами та доповненнями) до набрання чинності з 19.02.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011, оскільки провадження відкрито до набрання ним чинності (окрім положень, що стосуються продажу майна, які регулюються новою редакцією закону).

На час проведення аукціону з продажу майна ТОВ «Житловик», 11.01.2016 був накладений арешт на незавершене будівництво - житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 %, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр.. науки, 66-70.

Даний арешт був накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.01.2016 про справі № 752/147/16-к.

Відповідні відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію обтяжень (номер запису про обтяження: 12902475).

Отже, апелянти вважають, що проведення будь-яких дій по відчуженню такого майна, станом на 11.01.2016 є абсолютно незаконними.

Наступне скасування арешту не легалізує проведення аукціону, так як за змістом ст. 215 ЦК України, забезпечуючи дійсність договору (формою укладення якого є протокол аукціону, визначальним є дотримання вимог законодавства саме в момент його укладення.

Скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження в силу приписів статті 174 КК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає із положень статей 37, 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Апелянти також вважають, що підставою незаконності аукціону є те, що не все майно ТОВ «Житловик» увійшло до цілісного майнового комплексу та було запропоновано на торгах. Зокрема, ліквідатор не включив до складу цілісного майнового комплексу боржника передане в заставу ПАТ «АКБ «Київ» право оренди земельної ділянки прощею 7 943 кв. м розташованої за адресою: м. Київ, просп. Науки, 66-70 у Голосіївському районі м. Києва.

Крім того, на думку апелянтів, не може вважатись законним другий повторний аукціон з можливістю зниження початкової ціни, проведення якого стало можливим через оголошення таким, що не відбувся перший аукціон, який також призначений незаконно.

Незаконність першого аукціону полягає в тому, що він оголошений 27.05.2015 за відсутності згоди заставного кредитора на продаж майна, яка вимагається згідно ч.2 ст. 42 Закону.

Таку згоду ліквідатор отримав лише 15.10.2015 на підставі ухвали Господарського суду м. Києва по справі № 44/380-б.

Отже, майно ТОВ «Житловик» було реалізовано з других повторних торгів 11.01.2016 з можливістю зниження початкової вартості, які є наслідком оголошення такими, що не відбулися перших торгів, призначених незаконно.

Судова колегія, розглянувши апеляційні скарги та заслухавши представників сторін, враховуючи межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства дійшла до висновку про те, що апеляційне провадження за даними апеляційними скаргами підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-І Прикінцевих і перехідних положень в редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», чинній після 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положеннями цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справи про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ліквідаційна процедура у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик» здійснюється відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013, а продаж майна боржника в ліквідаційній процедури має відбуватись за Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній після 19.01.2013.

Як слідує з матеріалів справи, що за результатами проведення аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 11.01.2016 було реалізовано цілісний майновий комплекс боржника, який складається з майнових прав та незавершеного будівництва житлового комплексу, готовністю 3,99 %.

За даними протоколу №202184 про проведення аукціону від 11.01.2016, переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Егіда-Плюс», яке запропонувало 188164784 грн.

Предметом розгляду є заява ОСОБА_1 про визнання недійсним аукціону з продажу майна ТОВ «Житловик» від 11.01.2016, який не брав участь в аукціоні та не є кредитором у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог законодавства можуть бути визнанні в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладення з переможцем договору купівлі-продажу.

Вказаною нормою Закону про банкрутство прямо передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладення з переможцем договору купівлі-продажу тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продане за найвищою ціною.

Виходячи з положень ч.3 ст. 55 Закону про банкрутство, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону та оприлюднене положення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціону).

При вирішенні спору про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону, чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону, чи мало місце порушення прав і законних інтересів апелянтів, які оскаржують результати торгів або аукціону.

До предмету дослідження з питання розгляду недійсності результатів аукціону входять встановлені обставини підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення.

Правова природа продажу майна з публічних торгів (аукціону) дає підстави для можливості визнання таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й норм цивільного законодавства.

Частина 3 статті 215 ЦК України правом оспорювати в судовому порядку наділяє «заінтересованих осіб», які не є сторонами, але які вважають, що їх права порушені і підлягають захисту.

Отже, апелянт вправі ставити питання про визнання недійсним аукціону за наявності доведення майнового інтересу на «власність».

Апеляційним судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав б/н від 06.06.2014 ОСОБА_1 належать майнові права на квартиру АДРЕСА_2

З матеріалів справи слідує, що зобов`язання за договором ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, що підтверджується даними з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Правовідносини, які склались між сторонами щодо пайової участі в будівництві, регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону, інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів.

Згідно зі ст. 4 Закону об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права.

Відповідно до статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей. А також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Власний інтерес «заінтересованої особи» полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (правова позиція ВП ВС від 18.04.2018 у справі № 439/212/14-ц).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини - принципи правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права ( рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, обмеження накладене на доступ до суду буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягнути (рішення Європейського суду з парв людини від 10.07.1998 у справі компанії «Тіннеллі та сини, ЛТД та інші» і «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», Reports 1998-IV, c 1660 пункт 72 та рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2006 у справі «Апостол проти Грузії», заява № 40765/02).

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не приймав участь в аукціоні, не є кредитором по справі, в той же час довів наявний майновий інтерес на власність, а отже звернення з апеляційною скаргою останнього та приєднання до апеляційної скарги ТОВ «Ставек» є правомірним.

Щодо доводів апелянтів про визнання недійсними результатів електронного аукціону (відкритих електронних торгів, другого повторного аукціону) від 11.01.2016.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 по справі № 44/380-б зазначено, що місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 04.09.2017 вірно встановлено відсутність порушень вимог Закону під час підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута, про які зазначено у заявах Товариства з обмеженою відповідальність «Лізингова компанія «Техбудлізинг» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність «Інтеграл-П» та Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ», та відхилено заявлені ними вимоги про визнання результатів аукціону електронного аукціону (відкритих електронних торгів, другого повторного аукціону).

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 не скасована, набрала законної сили. Ухвалюючи даний судовий акт, апеляційний господарський суд надав оцінку пред`явленим вимогам апелянтів про визнання недійсними результатів аукціону.

А, отже, доводи апелянтів не доводять порушень судом першої інстанції норм матеріального права при організації та проведенні аукціону.

З огляду на зміст та постановки повторюваних питань про визнання недійсним аукціону по продажу майна ТОВ «Житловик» свідчить про неприпустимість повторного перегляду судового акту, що вже вирішено.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим.

Права для осіб, що не брали участь у справі щодо апеляційного перегляду судового рішення містяться в ст. ст. 254, 272 ГПК України.

Відповідно до ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі якщо встановить, що обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить аналогічні доводи щодо незаконності оскаржуваного рішення, що і апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Київ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-П», апеляційний розгляд якої вже закінчився та щодо якої вже була винесена постанова суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили. Будь-яких інших доводів, які не були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції та впливають на вирішення спору, скаржником не надано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки доводи скаржника наведені в апеляційних скаргах, вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, судове рішення набрало законної сили, що виключає повторний перегляд справи в апеляційному порядку,а отже, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставек» у справі №44/380-б підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 231, 234, 235, 272 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставек» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 у справі № 44/380-б.

Матеріали справи № 44/380-б повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

Г.П. Коробенко